ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25587/20                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Гарник К.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 листопада 2021 року                                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представників позивача Шишова М.Ю., представника відповідача Кострійчука В.В., представників третьої особи Письмака Т.О., Кароєва А.В.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів          
                                                    В С Т А Н О В И В : 

22.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України №341-к від 07.10.2020 «Про припинення контракту від 13 квітня 2018 року №І-41 та звільнення ОСОБА_1 »; визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України №342-к від 07 жовтня 2020 року «Про виконання обов`язків ректора».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що, під час його перебування на посаді ректора Національного авіаційного університету, відповідачем прийнято протиправний наказ про припинення з ним контракту та звільнення його з посади, оскільки він прийнятий не на підставі та поза межами повноважень. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції вказав, що відповідачем доведено правомірність спірного рішення. 
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Апелянт наголосив, що його було призначено ректором університету строком на 5 років як обраного за конкурсом, відповідно до  статті 42 Закону України «Про вищу освіту», тому у відповідача відсутня компетенція одноособово приймати рішення з управління Університету по питанням визначення керівника вищого навчального закладу, внаслідок чого спірний наказ про його звільнення прийнятий поза межами повноважень відповідача, тому підлягає скасуванню як протиправний, внаслідок чого й інший наказ відповідача про призначення ректором іншої особи також підлягає скасуванню.  
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 провадження у справі було зупинено  до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 761/34584/20, яке було поновлено протокольною ухвалою 28.09.2021 (т.4 а.с75, 154).
У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, заперечував проти закриття провадження у справі, підтримав заяву про відшкодування судових витрат (т.4 а.с.135).
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги і стягнення з відповідача судових витрат, заявив клопотання про закриття провадження у справі (т.4 а.с.191)  
Представники третьої особи у судовому засіданні також заперечували проти доводів апеляційної скарги, заявили клопотання про закриття провадження у справі та заявили клопотання про розподіл судових витрат (т.4 а.с.191, 192).  
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотань, дійшла висновку про необхідність закриття провадження у цій справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. 
Відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну    структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних  категорій судів.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пункт 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою визнав переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
          За правилами частини першої  статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої  статті 4 КАС України).
Таким чином, до компетенції адміністративного суду належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Крім того, частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Велика Палата Верховного Суду 30.01.2019 р. при розгляді справи № №569/5553/17 виклала правову позицію щодо підсудності спорів щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування (Рівненська обласна рада) з призначення па посаду керівника комунального вищого навчального закладу. У цій постанові Велика Палата, проаналізувала норми Закону України «Про вищу освіту», права та обов`язки засновника навчального закладу, процесуальні норми КАС та ЦПК України та зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення позивача до суду з указаним позовом спрямоване на відновлення його права на працю внаслідок порушення, на його думку, відповідачем порядку прийому на роботу, на захист якого спрямовані засоби та норми, визначені саме цивільним (трудовим) і цивільним процесуальним законодавством».
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 428/12596/16-ц (провадження № 14-344нс18) зазначено, що для визначення юрисдикції спору про поновлення на роботу, судам необхідно з`ясовувати, чи займав позивач посаду, яка належить до посад держаного службовця, чи подавав він декларацію до зарахування на посаду, чи приймав відповідну присягу, чи мав право на присвоєння спеціального звання чи рангу державного службовця.
Верховний суд у справі № 205/4196/18 за позовом фізичної особи до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України (далі - Міністерство), Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у п. 16.1. Постанови від 15.09.2020, зазначив, що «за правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України).»
Також колегія суддів приймає до увагу правову позицію викладену Верховним Судом при розгляді справ № № 761/34584/20, предметом якої був спірний наказ про звільнення позивача з посади.
Щодо решти позовних вимог, то з огляду на доводи позовної заяви вбачається, що позивач їх обґрунтував як похідні позовні вимоги від основної позовної вимоги про правомірність спірного наказу про звільнення позивача з посади.
З огляду на вказане та приймаючи до уваги правову позицію Верховного Суду,  колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим, такий спір підлягає розгляду у порядку норм ЦПК України.
Отже клопотання про закриття провадження у справі є обґрунтованими, а доводи апелянта є такими, що не заслуговують уваги з огляду на вищенаведене. 
Статтею 319 КАС України визначени підстави для закриття провадження у справі судом апеляційної інстанції.
Відповідно до абзацу 2 ч.1 вказаної статті, порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених  статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Щодо клопотань позивача та третьої особи про відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не грунтуються на нормі закону, зокрема, ст. 139 КАС України. 
Повний текст постанови виготовлено 15.11.2021 р.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,   
                                                  П О С Т А Н О В И В: 

Клопотання Міністерства освіти і науки України та третьої особи ОСОБА_2 про закриття провадження - задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 р.  - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів - скасувати.
Провадження у справі № 640/25587/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів - закрити.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

            Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова

                                                                                                    Л.В. Губська
                                                                                                      
                                                                                                    М.І. Кобаль