ф
УХВАЛА

04 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 320/1642/20
адміністративне провадження № К/9901/38664/21  
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 - адвоката Нелюби Сергія Анатолійовича на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 320/1642/20 за позовом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом № 24 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 16.12.2019 року, щодо застосування до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 90/5 від 10.01.2020 про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
16 лютого 2021 року рішенням Київського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом № 24 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 16.12.2019 щодо застосування до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1  дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 90/5 від 10.01.2020 про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
Стягнуто на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одну) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 00015622; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13).
23 вересня 2021 року  Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалено додаткову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України , шляхом їх безспірного списання на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.).
На зазначену додаткову постанову суду апеляційної інстанції представником приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 - адвокатом Нелюбою Сергієм Анатолійовичем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 25 жовтня 2021 року. 
У касаційній скарзі представником позивача зазначено, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Проте, в касаційній скарзі представником позивача не наведено, в якій саме постанові та які норми права (пункт, частина, стаття) застосовано судом без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах 
Подана касаційна скарга представника позивача містить цитування нормативно-правових актів, виклад обставини справи, незгоду з рішеннями суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. 
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.  
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, та не викладення представником позивача  підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених пунктами 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме представником позивача не наведено, в якій саме постанові Верховного Суду та які саме норми права (пункт, частина, стаття) застосовано судом без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах. 
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 - адвоката Нелюби Сергія Анатолійовича на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 320/1642/20 за позовом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу- повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова