УХВАЛА
Іменем України
 
02 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 607/15315/21
провадження № 51-5109 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, 
встановив:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільської області, погоджене з прокурором Тернопільської окружної прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні № 12021210000000223 від 25 серпня 2021 року, накладено арешт на вилучене 30 серпня 2021 року в ході проведення огляду місця події майно згідно переліку наведеному в ухвалі.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року поновлено адвокату ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді – без змін.
В касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку, при цьому просить передати матеріали кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду. 
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 
ст. 428 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають. 
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
При цьому, за приписами частини 3 вказаної норми, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.
З огляду на викладені положення кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року та постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_4 ухвала Тернопільського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, якою було залишено без змін вказану ухвалу слідчого судді, не підлягають оскарженню в касаційному порядку, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Посилання адвоката на положення ст. 55 Конституції України, як на підставу для оскарження даних судових рішень, є неспроможним з огляду на таке.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду прямо передбачене процесуальним законом (ч. 4 ст. 424 КПК України). Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Що стосується клопотання ОСОБА_4 про передачу касаційної скарги на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів дійшла наступного.
Статтями 434-1, 434-2 КПК України встановлено підстави для передачі кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду та порядок такої передачі.
З системного аналізу вказаних правових норм слідує, що питання про передачу касаційної скарги на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду, у тому числі за клопотанням учасника судового провадження, може бути вирішене судом касаційної інстанції лише після відкриття касаційного провадження, якщо в ході касаційного розгляду будуть встановлені, правові підстави для цього. Однак передбачені законом підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, що виключає можливість вирішення порушеного клопотання.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3