Ухвала
 
19 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 155/294/21
 
провадження № 61-16822ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Солтисюка Андрія Петровича на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 31 травня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про виділ частки та визнання права власності на спадкове майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про виділ частки та визнання права власності на спадкове майно.
 
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 31 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
У жовтні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Солтисюка А. П. на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 31 травня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження.
 
У листопаді 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Солтисюк А. П., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Горохівського районного суду Волинської області цивільну справу № 155/294/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про виділ частки та визнання права власності на спадкове майно.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 грудня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      Н. Ю. Сакара      
                                                                                                           О. В. Білоконь
                                                                                                           О. М. Осіян