ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/17024/20                                                         Суддя суду 1 інстанції: Шаренко С.Л.
Провадження № 33/818/1244/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29 вересня 2021 року                                                        м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2020, -
ВСТАНОВИВ :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1989 року народження, 

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 11.10.2021 о 02 год. 30 хв. в м. Харкові, по вул. Пушкінській, 96, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest та в медичному закладі КНП ХОР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків.
Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки. 
Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, оскільки участі у розгляді справи він не приймав, а про постанову дізнався 03.04.2021.
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення поліцейського Зеленського А.В., вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.
Як вбачається з протоколу ДПР18 № 284354 (а. с. 1) 11.10.2021 о 02 год. 30 хв. в м. Харкові, по вул. Пушкінській, 96, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest та в медичному закладі КНП ХОР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Так, в порушення вищевказаних вимог суд неповно дослідив всі обставини справи, а саме те, чи дійсно за кермом вказаного автомобіля знаходився ОСОБА_1 
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначив, що в момент складання адміністративного протоколу він, будучи на посаді заступника військового комісара – начальника відділення рекрутингу та комплектування, на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.10.2020 з 09 год. 00 хв. 10.10.2020 по 09 год. 00 хв. 11.10.2020 виконував обов`язки військової служби, перебував в якості чергового у добовому наряді в приміщенні військового комісаріату, який знаходиться в м. Лозова. (а. с. 34 - 36).
Крім того, 08.09.2016 року з його автомобілю «ВАЗ 2106», державний номер НОМЕР_2 , були викрадені документи, серед яких було водійське посвідчення на його ім`я.
По факту викрадення він звернувся із заявою до Московського ВП ГУНП в Харківській області.
Відомості були внесені до ЄРДР за № 12016220470006965 від 09.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а. с. 37).
При апеляційному розгляді з відеозапису достовірно неможливо встановити, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 .
Також допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_2 вказав, що на даний час не може точно згадати вказані події.
Крім того, ОСОБА_1 не мешкає за адресою, вказаною в протоколі, і в нього зараз інше посвідчення водія та він ніколи не керував автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер НОМЕР_1 , а володіє лише «ВАЗ 2106».
Таким чином, районний суд зробив передчасний висновок, про те, що особою, яка керувала автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер НОМЕР_1 , 11.10.2020 о 02 год. 30 хв. був саме ОСОБА_1 .
Між тим, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.
Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Враховуючи вищевикладене, місцевий суд передчасно зробив висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого прийняв неправильне рішення по справі.
У даній справі була допущена неповнота, яка істотно вплинула на правильність прийняття рішення по справі.
Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.
У зв`язку з закриттям по даній справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                                        М.Є. Савенко