Ухвала
Іменем України    
 
07 грудня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 750/13087/14
провадження № 61-19437ск21 
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк», яка підписана представником Гладиш Ярославою Миколаївною, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Бобрової І. О., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В., у справі за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсними договорів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось (далі - АТ «УкрСиббанк», банк, стягувач) звернулося з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 750/13087/14, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 року задоволено позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 11 березня 2008 року № 11312389000 у розмірі 326 961,70 грн. На підставі вказаного рішення суду Деснянським районним судом м. Чернігова 02 березня 2016 року видано виконавчий лист № 750/13087/14, який направлено на примусове виконання до Деснянського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області та відкрито виконавчі провадження № 50901907 та № 50902299. 
 
Відповідно до відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) б/н від 23 червня 2021 року виконавчі документи по ВП № 50901907, № 50902299, повернуті державним виконавцем 24 червня 2016 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону Уераїни «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату винесення постанов) у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. 
 
Проте дані виконавчі листи на адресу стягувача не поверталися. Надати підтвердження про надіслання постанов про повернення виконавчих документів стягувачу не є можливим у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчих проваджень (в тому числі фіскальні чеки поштового відправлення) у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Оригінал виконавчого документа разом із постановами про повернення ні на поштову адресу, ні на адресу для листування стягувача не надходили. Таким чином, на думку стягувача, виконавчий документ було втрачено шляхом пересилки засобами поштового зв`язку.
 
У порядку ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» банк має право на виконання судового рішення, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
 
АТ «УкрСиббанк» просило суд видати дублікат виконавчого листа № 750/13087/14, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.  
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 вересня 2021 року заяву АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. 
 
Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 750/13087/14 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №11312389000 від 11 березня 2008 року у сумі 326 961,70 грн, з яких 13 403 швейцарських франка 35 сантимів заборгованості за кредитом та відсотками, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2015 року становить 303 583,88 грн та 23 377,82 грн заборгованості по пені. 
 
Видано дублікат виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11312389000 від 11 березня 2008 у сумі 326 961,70 грн, з яких 13 403 швейцарських франка 35 сантимів заборгованості за кредитом та відсотками, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2015 року становить 303 583,88 грн, та 23 377,82 грн заборгованості по пені, на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 року, ухваленого в цивільній справі №750/13087/14 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсними договорів.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази направлення органом державної виконавчої служби постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, докази їх отримання останнім, оригінал виконавчого листа дійсно втрачено. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 08 лютого 2016 року, по цей час залишається не виконаним, а в матеріалах справи відсутні належні докази повернення виконавчою службою стягувачу АТ «УкрСиббанк» виконавчого документа, що доводить позицію стягувача про те, що виконавчий документ втрачено. Причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у даному випадку обумовлені втратою виконавчого документа не з вини стягувача, з огляду на що такі причини пропуску строку є поважними.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 вересня 2021 року скасовано та в задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено. 
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відсутні правові підстави для задоволення заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, що висловлений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. 
 
Апеляційний суд зазначив, що згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заявник не довів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Оцінюючи процесуальну поведінку заявника, суд має виходити з того, чи відповідають його дії критеріям добросовісності у реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, чи є поведінка сторони відповідальною та зваженою. На думку колегії суддів таким критеріям поведінка стягувача не відповідає, оскільки після завершення виконавчого провадження в червні 2016 року та повернення виконавчого листа, стягувач протягом тривалого строку - близько п`яти років, не реалізовував свої процесуальні права, дії чи бездіяльність державного виконавця не оскаржував, не звертався до суду з клопотанням про видачу дубліката виконавчого листа до спливу строку на його пред`явлення до виконання, а із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання звернувся тільки 16 серпня 2021 року.
 
Апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції не врахував тривалий строк, який сплинув після закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, не врахував відсутності будь-яких поважних причин для поновлення строків та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.
 
Апеляційний суд відхилив посилання АТ «УкрСиббанк» про те, що банк не отримував відповіді на запит №35-37(15-17)1114АКР від 27 жовтня 2016 року, оскільки це спростовується листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 16072/14631-12-21 від 23 червня 2021 року, відповідно до якого згідно журналу вихідної кореспонденції вищезазначені виконавчі документи були направлені на адресу стягувача 03 серпня 2016 року, що підтверджується чеком поштового відправлення № 1403002522242 від 03 серпня 2016 року. Відповідно до інформації, отриманої з реєстру поштових відправлень, даний лист був отриманий представником за довіреністю 08 серпня 2016 року. Аналогічна відповідь з копією чека поштового відправлення надавалась безпосередньо стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» на запит 35-27(15-17)1114АКР від 27 жовтня 2016 року.
 
29 листопада 2021 року АТ «УкрСиббанк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Гладиш Я. М., на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржене судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10. Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства та держави. Судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги документально підтверджені фактичні обставини справи щодо втрати виконавчого документу, а саме те, що АТ «УкрСиббанк» не отримувало будь-якими засобами поштових відправлень постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та відповідно, не отримувало оригіналу виконавчого документу та доказів про отримання матеріали справи не містять. Оригінал виконавчого документу було втрачено, оскільки на адресу банку ні постанова про повернення, ні оригінал виконавчого документу не надходили. Належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого документу стягувачу разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Факт відсутності виконавчого документу у стягувача та у відділі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Станом на сьогодні АТ «УкрСиббанк» не має можливості в повній мірі реалізувати свої права щодо стягнення заборгованості в межах процедури примусового виконання судового рішення у цивільній справі № 750/13087/14, ухваленого на його користь, необґрунтованою відмовою у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку для пред`явлення його до виконання.
 
У відкритті касаційного провадження на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити з таких мотивів.
 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
 
Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).
 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржена постанова Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа слід відмовити з таких мотивів.
 
Апеляційний суд встановив, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08 лютого 2016 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 11 березня 2008 року у розмірі 326 961,70 грн, з яких 13 403,35 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 303 583,88 грн - заборгованість за кредитом та відсотками, та 23 377,82 грн - пеня.
 
За заявою ПАТ «УкрСиббанк» від 29 лютого 2016 року Деснянським районним судом м. Чернігова 02 березня 2016 року видано чотири виконавчих листа.
 
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 25 жовтня 2021 року по виконавчому провадженню № 50901907 на підставі виконавчого листа від 02 березня 2016 року № 2/750/488/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 326 961,70 грн Деснянським ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області 21 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження. В цей же день відкрито виконавче провадження № 50902299 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 634,81 грн.
 
Постановами державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області від 24 червня 2016 року повернуті виконавчі документи стягувачеві без виконання на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату винесення постанов) у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Виконавчі листи повернуті на адресу стягувача.
 
Згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 16072/14631-12-21 від 23 червня 2021 року на виконанні у Деснянському ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області перебували вказані вище виконавчі документи, по яким 24 червня 2016 року державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, керуючись пунктом 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату винесення постанов), які направлено із оригіналами відповідних виконавчих документів на адресу: проспект Московський, 60, м. Харків. Щодо надання документів, які підтверджують надіслання постанов про повернення виконавчих документів стягувачу від 24 червня 2016 року рекомендованою кореспонденцією, Управління повідомило, що матеріали виконавчих проваджень №№ 50901907, 50902299, 490065391, 490065421 (в тому числі фіскальні чеки поштового відправлення) знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Згідно з журналом вихідної кореспонденції зазначені виконавчі документи були направлені на адресу стягувача 03 серпня 2016 року, що підтверджується чеком поштового відправлення № 1403002522242 від 03 серпня 2016. Відповідно до інформації, отриманої з реєстру поштових відправлень, даний лист був отриманий представником за довіреністю 08 серпня 2016 року. ДВС на запит стягувача №35-27(15-17)1114АКР від 27 жовтня 2016 року надав відповідь щодо повернення виконавчих листів з приєднанням копії чека поштового відправлення. Аналогічна відповідь повторно була надана на звернення стягувача від 17 квітня 2020 року №736/20.
 
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII).
 
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).
 
У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (підпункт 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
 
Апеляційний суд встановив відсутність поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
 
За таких обставин, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк», яка підписана представником Гладиш Ярославою Миколаївною, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року в справі за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсними договорів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     В. І. Крат
 
                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков