УХВАЛА

30 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/7302/20
адміністративне провадження № К/9901/33995/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 160/7302/20 за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради,     виконавчого комітету Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:
визнати протиправними дії (рішення) Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення посади директора Комунального підприємства «Комунального некомерційного підприємства «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, в частині допуску претендента ОСОБА_2 до участі в конкурсі
визнати протиправним та скасувати рішення Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, оформлене Протоколом № 3 від 07 травня 2020 року, в частині визнання переможцем конкурсу ОСОБА_2 ;
визнати протиправним та скасувати розпорядження селищного голови - голови виконавчого комітету Криничанської селищної ради Лісового Ігоря Федоровича №82-Р від 01 червня 2020 року «Про трудові відносини з керівником комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради»;
зобов`язати Криничанську селищну раду в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради прийняти рішення про визначення переможця конкурсу, враховуючи відповідність претендентів єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, в тому числі вимоги про наявність у претендента на посаду стажу роботи на керівних посадах для закладів районного рівня - не менше 5 років;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Криничанської селищної ради в особі конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог.
Визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради, оформлене Протоколом № 3 від 07 травня 2020 року, в частині визнання переможцем конкурсу ОСОБА_2 та розпорядження селищного голови - голови виконавчого комітету Криничанської селищної ради Лісового Ігоря Федоровича № 82-Р від 01 червня 2020 року.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, відповідачем 09 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 13 вересня 2021 року. 
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.       
Обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень зводиться до викладення обставин справи, зазначення що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.   
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставами  касаційного оскарження зазначено пункти 1 та 3 частини четвертої    статті 328 КАС України.
На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №182/2428/16-а (2-а/0182/102/2016).
Водночас, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої    статті 328 КАС України    є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, у справі №182/2428/16-а (2-а/0182/102/2016) Нікопольська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з позовною заявою до Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, в якій просила суд скасувати рішення   Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.04.2016 №66-8-VІІ «Про скасування рішення Менжинської сільської ради від 14.05.2013 №331-30/VІ «Про погодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь». 
Отже, правовідносини у справі, вказаній скаржником, та у справі № 160/7302/20, рішення в якій оскаржується, не є подібними з огляду на різний суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм.
Крім того, Суд зазначає, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не вказав яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми     права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої    статті 328 КАС України    зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.     
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 160/7302/20 за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради в особі Конкурсної комісії на заміщення вакантної посади директора КП «КНП «Центральна лікарня» Криничанської селищної ради,  виконавчого комітету Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

 Суддя         	    О. А. Губська