ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8484/21 Справа № 188/191/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
       головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
       суддів – Городничої В.С., Красвітної Т.П.,
       розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1  
       на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року 
       за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції Ольшанської Світлани Олександрівни,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою на дії та рішення виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції Ольшанської С.О. посилаючись на те, що з 03 березня 2015 року у Петропавлівському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження за номером 46741707 з примусового виконання виконавчого листа № 188/1122/14-ц, виданого Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області 03 лютого 2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 500 доларів США та 243,60 грн. судового збору.
       Зазначає, що державним виконавцем не виконання вимог ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», не було проведено перерахування валюти, тому вирахуваний залишок боргу у постанові державного виконавця від 04 грудня 2020 року є неправильним, у зв`язку з чимпостанова підлягає скасуванню.
       Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду та повернуто заявникові.
       Ухвала суду мотивована тим, що оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду з пропуском строку встановленого ст. 449 ЦПК України та не надав доказів поважності причин пропуску такого строку, суд прийшов до висновку залишити скаргу без розгляду та повернути її заявникові.
       Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що 04 лютого 2021 року заявник отримав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 04 грудня 2020 року по зведеному виконавчому провадженню ЗВП №60053851, а тому скарга подана без порушення процесуального строку, отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення скарги без розгляду, з підстав пропуску десятиденного строку для звернення до суду з даною скаргою.
       Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Судом встановлено, що 03 березня 2015 року в Петропавлівському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на виконанні перебуває виконавче провадження за номером ЄДРВП № 46741707 з примусового виконання виконавчого листа № 188/1122/14-ц, виданого Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області 03 лютого 2015 року, про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 500 ( одна тисяча п`ятсот) доларів США та 243,60 грн. судового збору.
       Дане виконавче провадження ВП № 46741707 входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 60053851, де боржником є ОСОБА_3 , до якого також входить виконавче провадження № 59965450 з примусового виконання в/листа № 188/1536/18 виданого 22 серпня 2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 16 522,86 грн. та судові витрати в розмірі 165,23 грн.
       04 лютого 2021 року ОСОБА_2 отримав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04 грудня 2020 року по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 60053851, в якій державний виконавець Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ольшанська С.О. звернула стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 у розмірі 20%до виплати загальної суми боргу у розмірі 16 044,55 грн. 
       Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що заявником пропущено строки звернення до суду з даною скаргою без поважних причин. У скарзі заявник посилається на отримання постанови державного виконавця 04 лютого 2021 року, проте відповідних доказів не надає. 
       Погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, з огляду на наступне.
       Згідно з п.9 ч.1 ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
       Положеннями ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       За змістом ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.
       Положеннями ч.1 ст. 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
       Частина 2 ст.449 ЦПК України визначає, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
       Статтею 450 ЦПК України передбачено порядок розгляду скарги, відповідно до якого скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.
       Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Направивши до суду першої інстанції скаргу на дії та рішення державного виконавця, суд першої інстанції не дослідив зміст самої скарга, в якій заявник просив поновити пропущений строк. Зважаючи на нездійснення перевірки доводів заявника щодо поважності строку на оскарження дій, суд передчасно зробив висновок про наявність підстав для залишення скарги без розгляду. 
Встановивши порушення норм процесуального права, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про поважність причин пропущеного строку заявником, зокрема порядку вирішення питання дотримання скаржником строку на звернення до суду, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення на новий розгляд до суду першої інстанції.         
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також ставить питання про вирішення питання про розподіл судових витрат, проте за вимогами ст. 452 ЦПК України розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги вирішується при ухвалені судового рішення за результатами розгляду скарги.
       З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – задовольнити.
       Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий:                                                                М.Ю. Петешенкова

Судді:                                                                        В.С. Городнича

        Т.П.Красвітна