Справа № 139/409/19
Провадження № 22-ц/801/1924/2021
Категорія: 18
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коломійцева В. І.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року	Справа № 139/409/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:
судді-доповідача Денишенко Т. О., 
суддів Міхасішина І. В., Рибчинського В. П.,
за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., розглянувши за пра-вилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької 
селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області
про визнання укладеним договору міни земельних ділянок, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , його представ-ника адвоката Спесивцева Вадима Валерійовича на рішення Мурованокурило-вецького районного суду Вінницької області від 04 червня 2019 року, ухвалене в приміщенні суду у смт Муровані Курилівці Вінницької області за головуван-ня судді Коломійцевої В. І., повний текст якого складений 06 червня 2019 року, 

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області з позовом до Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання договору мі-ни укладеним. Позов мотивований наступними обставинами. Позивач є власни-ком земельної ділянки площею 2,8952 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території від-повідача, тоді Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Внаслідок неузгоджених дій відповідача з 2007 року на земельній ділянці ОСОБА_1 проводиться поховання односельчан, що позбавило позивача можливості вільно користуватися, розпоряджатися належ-ною земельною ділянкою. Рішенням Морозівської сільської ради Мурованоку-риловецького району Вінницької області від 09 лютого 2017 року № 68 наданий дозвіл на обмін виділеної ОСОБА_1 земельної ділянки ( паю ) площею 2,8952 га, що використовується під кладовище, на земельну ділянку № НОМЕР_1 пло-щею 2,8758 га, яка знаходиться у комунальній власності сільської ради. 24 гру-дня 2018 року ОСОБА_1 звернувся у Морозівську сільську раду Муро-ванокуриловецького району Вінницької області із заявою про укладення від-повідно до прийнятого сільською радою рішення 12 сесії 7 скликання від 09 лютого 2017 року № 68 договору міни земельних ділянок, додавши до свого звернення проект відповідного договору. Однак рішенням 27 сесії 7 скликання Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької об-ласті від 15 лютого 2019 року № 131 вирішено не погоджувати договір міни зе-мельними ділянками, позивачу рекомендовано звернутися в суд для вирішення даного питання. ОСОБА_1 просив визнати укладеним між ним та Морозівською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області договір міни від 28 грудня 2018 року у відповідній редакції земельної ділянки площею 2,8952 га, кадастровий номер 0522884300:02: 002:0015 та зе-мельної ділянки площею 2,8758 га, кадастровий номер 0522884300:02:001:0291, які розташовані на території Морозівської сільської ради Мурованокуриловець-кого району Вінницької області. 
Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 04 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що існує рішення відповідача від 15 лютого 2019 року № 31 про відмову позивачу у погодженні проекту договору міни. Це рішення у встановленому законом порядку не оскаржувалося. Визнати укладе-ним можливо лише договір, сторони якого у належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов або який вони фактично виконують. У цій справі під-стави визнання договору укладеним, визначені положеннями статей 638, 640 ЦК України відсутні. Крім того обраний ОСОБА_1 спосіб захисту пору-шених прав не є ефективним.
Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 04 червня 2019 року, позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Спесив-цев В. В. оскаржують його в апеляційному порядку, просять дане рішення ска-сувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі, стягнути на користь позивача судові витрати у справі. Скарж-ники вважають, що оскаржуване ними рішення суду необгрунтоване, ухвалене за неповного, без всебічного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, через що підлягає скасуванню. На думку скаржників позовна вимога про визнання договору міни укладеним є найбільш ефективним із способів захисту порушених прав та інтересів позивача, нато-мість суд вибірково застосував норми процесуального права з метою помилко-вого обгрунтування як неналежного способу захисту прав та інтересів позивача, з`ясування обставин справи, що, навпаки, свідчить про їх відповідність такому способу захисту. Відповідач визнав позов ОСОБА_1 частково, вказав-ши лише на відсутність коштів у бюджеті сільської ради для нотаріального оформлення обміну земельних ділянок. Рішення сільської ради від 09 лютого 2017 року № 68 свідчить про волевиявлення органу місцевого самоврядування на укладення договору обміну належної позивачу земельної ділянки, а це рі-шення є обов`язковим до виконання. Наявні фактичні обставини свідчать про відсутність будь-якої юридичної заборони проведення обміну земельними ді-лянками, зазначеними як предмет спору, існує реальна можливість визнання реєстрації права власності на них за сторонами у справі. 
Визначеним законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 11 липня 2019 року правом подати суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався. 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року апе-ляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції від 04 черв-ня 2019 року була залишена без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 липня 2021 року касаційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, постанова Вінницького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року скасована, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою апеляційного суду від 25 серпня 2021 року на задоволення кло-потання представника ОСОБА_1 адвоката Спесивцева В. В. у зв`язку з реорганізацією Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області шляхом приєднання до Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області до участі у цій цивільній справі у якості належного відповідача залучено правонаступника Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області - Мурова-нокуриловецьку селищну раду Могилів-Подільського району Вінницької об-ласті, якій направлені копії необхідних документів у справі, наданий час для підготовки для участі у справі та повідомлено указаного відповідача про нас-тупне судове засідання 08  вересня 2021 року о 13.00 годині. Апеляційним су-дом вчинені усі необхідні процесуальні дії з метою забезпечення явки в суд повноважного представника відповідача - селищної ради. Однак через неявку у судове засідання представника Мурованокуриловецької селищної ради Моги-лів-Подільського району Вінницької області розгляд справи був відкладений на 29 вересня 2021 року, 08.30 годину.
20 вересня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява Муро-ванокуриловецького селищного голови Цибульської Г. М. від 17 вересня 2021 року № 02-13/2595, де викладене клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради за наявними у ній документами.
У судове засідання 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 , його пред-ставник адвокат Спесивцев В. В. не з`явилися з невідомих причин, будь-яких заяв від них суду не надходило. Позивач, його представник належним чином, завчасно повідомлені про місце, день, час розгляду справи, про що свідчать відповідні докази, додані до матеріалів справи. За викладених обставин у відпо-відності до норм статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути справу в порядку апеляційного провадження у відсутності її учасників.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга по-зивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Спесивцева В. В. під-лягає задоволенню. 
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд вра-ховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в поста-новах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. 
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимо-гам, воно є помилковим, не відповідає інтересам обох сторін у справі, тому не може бути залишеним без змін. 
Судом встановлені та не оспорюються учасниками справи наступні її фак-тичні обставини. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 19 жовтня 2005 року серії ЯА № 816272, виданого на підставі роз-порядження голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області від 14 липня 2005 року № 191, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,8952 га, кадастровий номер 0522884300:02:002:0015, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Згідно з довідкою Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Він-ницької області від 25 травня 2017 року № 320 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,8952 га, частина якої орієнтовною площею 1,5 га знаходиться під кладовищем, на якому останні десять років проводяться захо-ронення померлих громадян. Під кладовище було виділено іншу земельну ді-лянку, але помилково захоронення розпочалися і проводяться на зазначеній земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_1 .
Рішенням Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області від 09 лютого 2017 року № 68 вирішено обміняти земельну ділянку площею 2,8758 га, кадастровий номер 0522884300:02:001:0291, розта-шовану на території цієї сільської ради, на рівноцінну земельну ділянку пло-щею 2,8952 га, кадастровий номер 0522884300:02:002:0015, розташовану на те-риторії Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінниць-кої області, у зв`язку з тим, що на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 , розміщене діюче кладовище.
24 грудня 2018 року на виконання рішення Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області від 09 лютого 2017 року № 68 ОСОБА_1 звернувся до Морозівської сільської ради Мурованоку-риловецького району Вінницької області із заявою про укладення договору мі-ни земельних ділянок, надавши проект договору. 27 грудня 2018 року Моро-зівська сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області пові-домила ОСОБА_1 про те, що земельна ділянка площею 2,8758 га, кадастровий номер 0522884300:02:001:0291, є комунальною власністю, тому сільський голова або уповноважений представник сільської ради не можуть без згоди представників громади укладати договори міни або відчуження землі ко-мунальної власності. Через це наданий 24 грудня 2018 року проект договору мі-ни земельними ділянками буде винесений на розгляд чергової сесії сільської ради. Водночас зазначено, що пункт 12 проекту наданого договору міни викла-дено у такій редакції: «Витрати, що пов`язані з оформленням договору, покла-даються на сторони у рівних частинах». Судовою постановою від 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у позові про зобов`язання сільської ради оформити обмін земельними ділянками за рахунок бюджетних коштів. 
Рішенням Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області від 15 лютого 2019 року № 131 договір міни земельними ділянками не погоджений, рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду щодо вирішення цього питання.
Відмовляючи ОСОБА_1 у позові до Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання договору укладеним, суд першої інстанції у рішенні від 04 червня 2019 року зазначив, що рішенням сільської ради від 15 лютого 2019 року № 31 позивачу відмовлено у погодженні запропонованого ним проекту договору міни, і це рішення ОСОБА_4 в установленому законом порядку не оскаржувалося. Визнати укладеним можливо лише такий договір, сторони якого в належній формі до-сягли згоди з усіх його істотних умов або який вони фактично виконують. У цій справі підстави визнання договору укладеним, визначені положеннями статей 638, 640 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України ), відсутні. Крім того, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не є ефективним.
З такими доводами оскаржуваного рішення погодитися не можна.
Позивач та його представник в обгрунтування вимог апеляційної скарги посилаються на норми статті 16 ЦК України, роз`яснення пункту 55 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 14-144цс18, де вказано, що з набранням чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністратив-ного судочинства України та інших законодавчих актів» суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений не тільки до-говором або законом, але й судом у визначених законом випадках ( абзац два-надцятий частини другої статті 16 ЦК України ). 
Належить визнати резонність посилань скаржників на обрання ними такого способу захисту права, законного інтересу ОСОБА_1 як визнання укла-деним договору міни, оскільки при цьому прийнято до уваги позицію відпо-відача, який своїм рішенням 12 сесії 7 скликання від 09 лютого 2017 року № 68, розглянувши заяву ОСОБА_1 , вирішив обміняти земельну ділянку площею 2,8758 га, кадастровий номер 0522884300:02:001:0291 на рівноцінну зе-мельну ділянку площею 2,8952 га, кадастровий номер 0522884300:02:002:0015 та у зв`язку з тим, що на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 , по-милково розташоване діюче кладовище. Обидві земельні ділянки, які підляга-ють обміну, розташовані на території Морозівської сільської ради Мурованоку-риловецького району Вінницької області ( тепер Мурованокуриловецької се-лищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області ). 
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, як-що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Іс-тотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( офер-ти ) і прийняття пропозиції ( акцепту ) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відпо-віді про прийняття цієї пропозиції.  Якщо відповідно до акта цивільного законо-давства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії ( частини перша та друга статті 640 ЦК України ).
Частиною другою статті 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору ( відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо ), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. З огляду на зазначені норми права не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, якщо дії свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. 
Згідно з частиною першою статті 715 ЦК України за договором міни (бар-теру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Право власності на обмінювані товари перехо-дить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом ( четверта статті 715 ЦК України ).
Відповідно до статті 716 ЦК України до договору міни застосовуються за-гальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, дого-вір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Як уже зазначалося, судом встановлено та не спростовано матеріалами справи і відповідачем те, що рішенням Морозівської сільської ради Муровано-куриловецького району Вінницької області від 09 лютого 2017 року № 68 вирішено обміняти земельну ділянку з кадастровим номером 0522884300:02:001:0291, площею 2,8758 га, розташовану на території Моро-зівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, на рівноцінну земельну ділянку площею 2,8952 га, з кадастровим номером 0522884300:02:002:0015, розташовану на території Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, у зв`язку з тим, що на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 , розміщено діюче кладо-вище. 24 грудня 2018 року на виконання рішення Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області від 09 лютого 2017 року № 68 ОСОБА_1 звернувся до Морозівської сільської ради Мурованоку-риловецького району Вінницької області із заявою про укладення договору міни земельних ділянок, надавши проект договору.
Що є принциповим та доречним аргументом у цій справі, то це факт того, що в судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача не заперечувала проти визнання договору укладеним, однак зазначала, що у Моро-зівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області відсутні кошти для нотаріального посвідчення договору міни земельної ділян-ки. Але таке питання можливо урегулювати умовами договору міни земельних ділянок.
Колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним підкреслити позицію відповідача - Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яка залучена до участі у вирішенні справи відповідно до норм статті 55 ЦПК України в якості правонаступника Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.
Законом України від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністра-цій» внесені зміни до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Розділ 5 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, куди внесені зміни, до-повнений пунктом 6-1, згідно з яким до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищ-них, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змі-нами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з ураху-ванням, зокрема, такого положення: у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України ( далі - сформована територіальна громада ), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, тери-торія яких включена до території сформованої територіальної громади ( далі - розформовані територіальні громади ).
Згідно з підпунктом четвертим пункту 6-1 зазначеного Закону сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визна-чених підпунктами п`ять та шість цього пункту. Під час проведення реорганіза-ції юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад та/або їхніх виконавчих комітетів повноваження з управління справами таких юридичних осіб здійснює сільський, селищний, міський голова, обраний сформованою територіальною громадою (пункт дванадцятий Закону).
Відповідачем у цій цивільній справі була визначена Морозівська сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області. Проте згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 20089120 у реєстрі зна-читься Морозівська сільська рада із статусом «припинено».
За даними офіційного веб-сайту Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області її рішенням 2 сесії 8 скли-кання від 18 грудня 2020 року № 6 «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Мурованокуриловецької селищної ради» вирішено розпочати процедуру реорганізації сільських рад, зокрема, шляхом приєднання Морозівсь-кої сільської ради ( підпункт 1.12 рішення ). 
Згідно з частиною другою статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені у ци-вільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Тобто відповідач Мурова-нокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області зобов`язана позицією Морозівської сільської ради Мурованокурило-вецького району Вінницької області, прийнятим нею рішенням від 09 лютого 2017 року № 68 про надання дозволу на обмін земельної ділянки ОСОБА_1 площею 2,8952 га, що використовується для суспільних потреб під кла-довище, на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,8758 га, яка знаходиться у комунальній власності.
У пунктах восьмому, одинадцятому постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК України, і обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, за-надто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприйма-ється.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосуван-ня практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та судова практика Європейського суду з прав людини застосовуються укра-їнськими судами як джерело права.
Втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й поз-бавлення особи права власності на майно шляхом його витребування ( у даному випадку використання під кладовище, тобто для суспільних потреб ), є предме-том безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенція ). Перший протокол ратифікований Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законо-давства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику ( рішення ) Європейського суду з прав людини.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини ( серед багатьох інших рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 лис-топада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегу-бенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року ) напрацьовано три критерії ( принципи ), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Пер-шого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспіль-ний», «публічний» інтерес; чи є такий захід ( втручання в право на мирне во-лодіння майном ) пропорційним визначеним цілям. Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Критерій законності означає, що втручання держави у право власності осо-би повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у пи-таннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.
Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право ко-ристуватися «значною свободою ( полем ) розсуду». Втручання держави в пра-во на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, на-віть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інте-ресах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоко-лу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги ( балансу ) між інтересами держави ( суспільства ), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення ( обґрунтованої пропорційності ) між метою, що пе-редбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тя-гар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та об-ґрунтованої компенсації.
У справах «Рисовський проти України» ( рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04 ), «Кривенький проти України» ( рішення Європейського суду з прав людини від 16 лютого 2017 ро-ку, заява № 43768/07 ), пов`язаних із земельними правовідносинами, Євро-пейський суд з прав людини, установивши порушення статті 1 Першого протоколу, зазначив про право добросовісного власника на відповідну компенсацію чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на землю.
У цій справі правильним є висновок про добросовісність  ОСОБА_1 як власника земельної ділянки, яка використовується для суспільних потреб під діюче кладовище, хоча й помилково розміщене на земельній ділянці позивача приватної власності. Безумовно він має право на відповідну компенсацію як належне відшкодування у зв`язку з позбавленням права на землю. Убачається законним, доцільним, правильним та справедливим задоволити заявлений позов з метою досягнення відповідності поведінки відповідача як правонаступника Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької об-ласті,  його дій та рішень положенням Першого протоколу до Конвенції, а та-кож принципу належного адміністрування.
За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, воно ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, що в силу норм статті 376 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову.
Згідно положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції пе-реглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що сто-суються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, прий-маються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об’єктивно не залежали від нього.
Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають зна-чення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викла-дених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправиль-не тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Нормами статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір поклада-ється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Спесивцева Вадима Валерійовича задовольнити.
Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 04 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання договору міни укладеним скасувати. 
Позов задовольнити.
Визнати укладеним договір міни від 29 вересня 2021 року земельної ділянки кадастровий номер 0522884300:02:002:0015, площею 2,8952 га, та земельної ділянки кадастровий номер 0522884300:02:001:0291, площею 2,8758 га, які розташовані на території Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області, між Мурованокуриловецькою селищною радою Вінницької області та ОСОБА_1 в наступній редакції:
Д О Г О В І Р М І Н И
29 вересня 2021 року        смт Муровані Курилівці
       Вінницької області

Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Він-ницької області, місцезнаходження за адресою: 23400, смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, вул. Соборна, 45, код ЄДРПОУ 04325974, в особі сільського голови Цибульської Галини Миколаївни, надалі «Сторона 1», з одного боку, діючої на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та 
ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12 листопада 1997 року Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований і мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , надалі «Сторона 2», з другого боку ( далі разом «Сторони» ),
Уклали цей договір про таке:
1.Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області на підставі рішення 12 сесії 7 скликання від 09 лютого 2017 року №68 «Про розгляд заяв громадян (обмін земельних ділянок)» передає у власність ОСОБА_1 належну на пра-ві комунальної власності земельну ділянку сільськогосподарського при-значення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 0522884300:02:001:0291, загальною площею 2,8758 га, розташовану на території Мурованокуриловецької селищної ради Мо-гилів-Подільського району Вінницької області в обмін на земельну ділян-ку приватної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 0522884300:02:002:0015, загальною площею 2,8952 га, розташовану на території Мурованокуриловецької селищої ради Могилів-Подільського району Вінницької області.
Я, ОСОБА_1 передаю у власність
 
Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області належну мені на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №816271, виданого 19 жовтня 2005 року, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ве-дення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим но-мером 0522884300:02:002:0015 загальною площею 2,8952 га, розташовану на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільсь-кого району Вінницької області, в обмін на належну на праві комунальної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ве-дення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 0522884300:02:001:0291, загальною площею 2,8758 га, яка зна-ходиться на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області.
2.Право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призна-чення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогоспо-дарського виробництва за кадастровим номером 0522884300:02:001:0291 загальною площею 2,8758 га, яка знаходиться на території Муровано-куриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер 1177576605228 від 16 лютого 2017 року. 
Відповідно до відомостей, викладених у Висновку оцінювача про ринкову вартість земельної ділянки, експертна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 2,8758 га, наданої для ведення товарного сільськогос-подарського виробництва Мурованокуриловецькій селищній раді Моги-лів-Подільського району Вінницької області на підставі витягу з Держав-ного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер 177576605228 від 16 лютого 2017 року, яка розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Мо-гилів-Подільського району Вінницької області, становить 139 476,00 гривень.
3.Право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ве-дення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим но-мером 0522884300:02:002:0015 загальною площею 2,8952 га, яка знахо-диться на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-По-дільського району Вінницької області, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 816272, виданим 19 жовтня 2005 року Мурованокуриловецьким районним відділом земельних ресурсів.
Відповідно до відомостей, викладених у Висновку оцінювача про ринкову вартість земельної ділянки, експертна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 2,8952 га, наданої для ведення товарного сільськогос-подарського виробництва ОСОБА_1 на під-ставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 816272, зареєстрованого за номером 010501500276 від 19 жовтня 2009 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, яка розташована на території Мурованокуриловецької селищної ра-ди Могилів-Подільського району Вінницької області, становить 140417,00 гривень.
4.Вказана міна здійснена з доплатою ОСОБА_1 у розмірі 941,00 гривні ( дев`ятсот сорок одна гривня 00 коп. ).
5.Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Він-ницької області свідчить, що:
-земельна ділянка з кадастровим номером 0522884300:02:001:0291 загальною площею 2,8758 га, розташована на території Мурованокури-ловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької об-ласті, є комунальною власністю; вона має усі права щодо вільного роз-порядження нею;
-на момент укладення цього договору відсутні будь-які особи, які ма-ють переважне право на її придбання, відсутні претензії третіх осіб на вказану земельну ділянку. Земельна ділянка нікому іншому не відчу-жена, не є внеском до статутного капіталу товариств, в оренду не пере-дана, не заставлена в податковій заставі, під іншою забороною, під арештом не перебуває;
-ніхто з третіх осіб не має законного права користування та розпоря-дження нею, цей договір не порушує прав третіх осіб;
-земельна ділянка не має недоліків, у тому числі прихованих, що пере-шкоджають у використанні її за призначенням.
ОСОБА_1 стверджує, що: 
-ці факти доведені до його відома;
-земельна ділянка, яка міняється, та її план схема розташування візу-ально оглянуті ним до підписання цього договору. Недоліків чи дефек-тів, які б перешкоджали використанню земельної ділянки за цільовим призначенням, на момент огляду виявлено не було;
-на момент укладання цього договору він перебуває у шлюбі із гр. ОСОБА_5 і ця земельна ділянка набувається ними за взаємною згодою як спільна сумісна власність.
ОСОБА_1 свідчить, що
-на момент укладення цього договору відсутні будь-які особи, що ма-ють переважне право на придбання належної йому земельної ділянки. Майно нікому іншому не відчужене, не є внеском до статутного капі-талу товариств, в оренду не передана, не заставлена, в податковій за-ставі, під забороною, під арештом не перебуває, відсутні будь-які не застережені сервітути та інші обмеження щодо використання зазначе-ної земельної ділянки;
-цей договір не порушує прав третіх осіб;
-земельна ділянка має недолік, в тому числі прихований, що перешко-джає використанню її за цільовим призначенням (розміщене кладови-ще).
Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області стверджує, що:
-ці факти доведені до її відома;
-земельна ділянка, яка міняється, та її план схема розташування візу-ально оглянуті до підписання цього договору, земельна ділянка має не-долік, в тому числі прихований, що перешкоджає використанню її за цільовим призначенням (розміщене кладовище).
6.Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Він-ницької області стверджує, що земельна ділянка за кадастровим номером 0522884300:02:001:0291, загальною площею 2,8758 га, яка знаходиться на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, вільна і зобов`язується передати її Стороні 2 протягом п`яти днів з моменту укладання даного договору. Про факт пе-редачі вказаної земельної ділянки сторонами може бути підписаний пе-редавальний акт.
ОСОБА_1 стверджує, що земельна ділянка за ка-дастровим номером 0522884300:02:002:0015 загальною площею 2,8952 га, розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Моги-лів-Подільського району Вінницької області вільна від забудови і зобов’-язується передати її Стороні 1 протягом п`яти днів з моменту укладання даного договору. Про факт передачі вказаної земельної ділянки сторона-ми може бути підписаний передавальний акт.
7.Сторони у присутності нотаріуса підтверджують, що у них відсутні обста-вини, які примусили їх укласти цей договір на невигідних умовах, а також те, що вони отримали від нотаріуса усі роз`яснення стосовно укладеного договору і ніяких зауважень, доповнень до цього договору не мають. Цей договір підписується сторонами добровільно, при здоровому розумі та ясній пам`яті, зміст статей законодавства, які зазначені у договорі, сто-ронам відомі та зрозумілі.
8.Сторони зобов`язуються нести обов`язок по утриманню земельних діля-нок, а також відповідати за вказаний стан майна до моменту його фактич-ного звільнення.
В разі наявності інших недоліків, сторони зобов`язуються виписати їх в окремий погоджений ними документ, який є обов`язковим для виконання. Факт наявності недоліків сторони можуть засвідчити в акті, складеному у простій письмовій формі.
9.Зміст статей 190, 212 Кримінального кодексу України, статей 1.2., 1,10, 7, 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», статей 182, 215-236, 239-250, 373-375, 640-662 Цивільного кодексу України, статей 57-65, 74, 177 Сімейного кодексу України, статей 90, 91, 103, 116, 120, 125, 132 Земельного кодексу України, статей 15 ,17 Закону України «Про плату за землю» сторонам, які підписали договір, нотаріусом роз`яснено.
10. Цей договір складено у трьох примірниках, які мають однакову юридич-ну силу. Один із примірників залишається у справах приватного нотарі-уса, а інші видаються сторонам.
11. Цей договір після його підписання сторонами та нотаріального посвід-чення підлягає державній реєстрації. З моменту державної реєстрації до-говору він вважається вчиненим, укладеним і відбувається перехід права власності. Цей договір є підставою для видачі витягу з Державного реєс-тру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку. 
За погодженням сторін місце укладення та нотаріального посвідчення цього договору визначено смт Муровані Курилівці (за місцем знаходжен-ня нерухомого майна, що є предметом міни).
ПІДПИСИ:
СТОРОНА 1	Сторона 2	
Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області,    код ЄДРПОУ 04325974,    місцезнаходження за адресою: 23400, Вінницька область,  смт Муровані Курилівці,  вул. Соборна, будинок 45       ____________________________ 	ОСОБА_1  паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 12 листопада 1997 року,   ідентифікаційний номер НОМЕР_3    зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1  _______________________________  	

Стягнути з Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 793,40 гривні (сімсот дев`яносто три гривні 40 коп. ) судового збору, сплаче-ного за подання позовної заяви, 1152,60 гривні ( одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 коп. ) витрат з оплати судового збору у зв`язку з апеляційним оскар-женням рішення суду першої інстанції, 1538,00 гривень (одна тисяча п`ятсот тридцять вісім гривень 00 коп.) з оплати судового збору у зв`язку з касаційним оскарженням судових рішень. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді І. В. Міхасішин

В. П. Рибчинський