Справа № 464/11047/13-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О. 
Провадження № 22-ц/811/1791/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Н.П. Крайник 
                                     суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук 
                               при секретарі: К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 08 квітня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -
                                        в с т а н о в и в:

       21.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з заявою, в якій просило замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», у справі № 464/11047/13-ц, а також видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. 
       В обґрунтування заяви покликалося на те, що відповідно до договору про відступлення права вимоги № б/н від 26 серпня 2020 року зобов`язання за кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс». 
         Оскаржуваною ухвалою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» задоволено частково.
       Замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»" у цивільній справі № 464/11047/13 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди та застосування наслідків недійсності правочину, припинення чинності заборони.
       У вимогах про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
       Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень.
       Ухвалу суду в частині задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
       Зазначає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ПАТ «КБ «Надра» відступило, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право будь-якої вимоги до ОСОБА_1 . Більше того, не містить дана справа відомостей і про те, що станом на 04.08.2020 року зі сторони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було сплачено кошти у сумі 16 743 266,42 грн на користь ПАТ «КБ «Надра», тобто не доведено факту правонаступництва ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у вказаному зобов`язанні, що нівелює і наступний факт передачі прав вимоги до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та в подальшому до ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс». Заявником надано у розпорядження суду документи разом з заявою в неправильно засвідчених копіях, оскільки додатки оформлені з порушенням ДСТу 4163-2003 та містять факсиміле, а не підписані відповідним заявником та/або уповноваженим представником, як наслідок не можуть вважатися такими, шо підписані вірно. Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі. Відтак, додатки до заяви не могли враховуватися при ухваленні оскаржуваного судового рішення. Вважає, що заява ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» не відповідає положенням ст. 183 ЦПК України. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що заява підписана і подана належним та уповноваженим представником ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс». Судом першої інстанції не досліджено та не проаналізовано питання, що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та було порушено одних із основоположних принципів цивільного судочинства - відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.
       Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити, стягнутиз Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень, в решті ухвалу суду залишити без змін.        
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник  ОСОБА_1  – ОСОБА_2  скаргу підтримав, з підстав наведених у ній, просив скаргу задоволити.
       Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
       Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
       За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.
       Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом процесуального правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
       Відповідно до положень  ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
       Згідно вимог ч. 5 ст. 442 ЦПК України заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.         Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03.05.2018 р. у справі 409/559/15-ц (провадження № 61-12478св18).       
       Відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
       Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
       Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
       Аналогічні висновки зроблено у постанові Верховного Суду у справі № 756/4530/17-ц від 28 лютого 2019 року.
       При цьому, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за рішенням суду.
       Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі № 682/952/17. 
       Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин, зокрема договір про відступлення права вимоги, вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
       Враховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).
       Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 грудня 2020 року у справі № 0910/2-103/2011.
       Встановлено, що рішенням Апеляційного суду від 16 жовтня 2015 року у справі № 464/11047/13 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди та застосування наслідків недійсності правочину, припинення чинності заборони, позов ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заборгованості за договором «Автопакет» № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року в розмірі 502 420,65 гривень. У задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди та застосування наслідків недійсності правочину, припинення чинності заборони відмовлено. 
       Зазначене рішення апеляційного суду залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року та є обов`язковим для виконання.
       Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень № 50998410 та № 50998392 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 було відмовлено в Шевченківському відділі ДВС у місті Львові ЗМУМЮ (м.Львів).
       Судом встановлено, що 04 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДніпроФінансГруп» було укладено договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_A3, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «ФК«ДніпроФінансГруп».
       20 серпня 2020 року між ТзОВ «ФК«ДніпроФінансГруп» та ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» було укладено договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_A102, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «Фінанс Проперті Групп».
       26 серпня 2020 року між ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № б/н, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс».
       Звертаючись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник обгрунтовував таку тим, що право вимоги до боржників за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року перейшло до ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс».
       Право вимоги заявника підтверджується копіями договорів про відступлення права вимоги № GL48N718070_A3 від 04 серпня 2020 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «ДніпроФінансГруп», № GL48N718070_A102 від 20 серпня 2020 року, укладеним між ТзОВ «ФК«ДніпроФінансГруп» та ТзОВ «Фінанс Проперті Групп», № б/н від 26 серпня 2020 року, укладеним між ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс», доказів про недійсність яких матеріали справи не містять, а також копіями Витягів з Додатку до договору про відступлення прав вимоги з підтвердженням відступлення такої саме за кредитним договором № 110/МБ-38 від 16 травня 2008 року та копією платіжного доручення № 46 від 24 липня 2020 року.        
       При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.
       Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
       Договори про відступлення права вимоги: № GL48N718070_A3 від 04 серпня 2020 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «ДніпроФінансГруп», № GL48N718070_A102 від 20 серпня 2020 року, укладений між ТзОВ «ФК«ДніпроФінансГруп» та ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» та № б/н від 26 серпня 2020 року, укладений між ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс», недійсним не визнано. 
       Таким чином, заявник в повному обсязі підтвердив своє матеріальне правонаступництво, що є підставою для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
       За наведених обставин, суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість заяви ТзОВ «ФК«Еліт Фінанс» та наявність правових підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.
       Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає. 

       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 08 квітня 2021 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді:                О. М. Ванівський 

                                                                                        О. Я. Мельничук