Справа №591/3212/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/302/21 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  173-2 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

14 вересня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/3212/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від  25.05.2021,  якою провадження у справі відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 
закрито через відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а справу повернути на новий судовий розгляд, оскільки суддя прийняв рішення лише на поясненнях його співмешканки ОСОБА_4 , свою вину він визнав частково лише у тому, що фізично тиснув на останню (кричав, штовхав), психологічно її принижував та ображав, але тілесних ушкоджень та іншої шкоди її здоров`ю не спричиняв.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.05.2021 провадження у справі відносно  ОСОБА_1   було закрито через відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Одночасно матеріали справи відносно ОСОБА_1   були направлені до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для внесення відомостей до ЄРДР згідно ст. 214 КПК, а також прокурору Окружної прокуратури м. Суми для здійснення контролю.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 220038 від 11.05.2021 ОСОБА_1 11.05.2021 о 08:50 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 вчинив відносно ОСОБА_4 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі, домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягли у завданні ударів кулаками у голову, штовханні, словесних образах, унаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю ОСОБА_4 .
Здійснивши розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 виходять за межі адміністративного правопорушення, а тому матеріали справи необхідно направити до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для внесення відомостей до ЄРДР на підставі ст. 214 КУпАП.
Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги (п. 91, 99, 100, 101 «Правил надання послуг поштового зв`язку», постанова ВП ВС № 800/547/17 від 25.04.2018), ОСОБА_1   в судове засідання 14.09.2021 не з`явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи до суду не подавав, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у його відсутності, оскільки на підставі ч. 4-6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом 20 днів з дня надходження справи до суду; апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, не пізніше ніж за 3 дні до початку судового засідання; неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі - Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати § 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними» (п. 28 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04; рішення від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України») і «запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів» (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява № 26976/06). «Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96).
У іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S. A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого до держання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, а згідно ч. 1-2 ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 220038 від 11.05.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 11.05.2021 о 08:50 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 вчинив відносно ОСОБА_4 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі, домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягли у завданні ударів кулаками у голову, штовханні, словесних образах, унаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному здоров`ю ОСОБА_4 , які (дії) виходять за межі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого матеріали справи необхідно направити до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для внесення відомостей до ЄРДР на підставі ст. 214 КУпАП.
Зокрема, згідно письмової заяви ОСОБА_4 від 11.05.2021 її співмешканець ОСОБА_1 , з яким вони спільно проживають 25 років, 11.05.2021 близько 08:00 почав безпідставно до неї чіплятися, провокувати сварку, голосно кричав, ображав, а потім почав бити кулаками у голову, внаслідок чого з`явилось ушкодження.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП). 
Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Таким чином, спричинення тілесних ушкоджень виходить за межі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як у таких діях правопорушника є ознаки кримінального правопорушення за наявності у потерпілої тілесних ушкоджень.
Якщо при розгляді справи суддя прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (ч. 1 ст. 253 КУпАП), а згідно ч. 1-2 ст. 284 КУпАП суддя виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не перебуває із ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах, будь-яких тілесних ушкоджень їй не спричиняв та раніше до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався, є необґрунтованими і на увагу не заслуговують, оскільки факт спричинення тілесних ушкоджень буде перевірятись у кримінальному провадженні за заявою потерпілої ОСОБА_4 від 11.05.2021 і, в залежності від установлених обставин, цьому буде надана правова оцінка компетентною службовою особою. При цьому суддею суду першої інстанції не було вказано, за якою статтею закону України про кримінальну відповідальність необхідно внести відомості до ЄРДР, а лише вказувався факт спричинення потерпілій тілесного ушкодження.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, що свідчать про спричинення ОСОБА_1 тілесного ушкодження своїй співмешканці ОСОБА_4 . При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.05.2021 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов