ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1964/21  Номер провадження 33/814/615/21	Головуючий у 1-й інстанції Високих М. С.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А.,
при секретарі – Таценко Т.Р.,
за участі:
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2021 року, 
                                
ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення – штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2021 року виправлено описку в постанові Ленінського районного суду м. Полтави від 20.09.2021 року у справі №553/1964/21, а саме: замість помилково вказаної дати постанови «21 вересня 2021 року» вважати вірною дату постанови «20 вересня 2021 року».
Ухвалюючи дану постанову, суддя першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Ducato, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. При цьому стверджує, що місцевим судом не було досліджено наявності порушення ст. 59 Конституції України про те, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
 
Вказує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без його участі, що позбавило його право на захист.
 
Зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а навпаки просив, щоб його відвезли до закладу охорони здоров`я для проходження огляду у встановленому законом порядку. 
 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги,  переглянувши відеозапис події, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
 
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
 
Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
Відповідно до ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
 
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної бодікамери працівників поліції, який знаходився в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
 
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відеозапис проведено з порушенням частини 5 розділу ІІ вказаної Інструкції, а саме: вказаний відеозапис не є безперервним та не містить обставин вчинення та виявлення адміністративного правопорушення (а.с.6). 
 
Крім того, на жодному фрагменті відеозапису з бодікамери поліцейського не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Фактично на вказаних фрагментах відображене спілкування ОСОБА_1 з інспектором патрульної поліції після зупинки транспортного засобу.
 
З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
 
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
 
Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом. 
 
Наявні в матеріалах справи докази, на які суд першої інстанції посилався у своїй постанові, не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, відтак постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
 
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2021 року – скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду С.А. Гальонкін