ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17494/20                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  04 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                          Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                           Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
          за участю секретаря                                                           Ковтун К.В.
          розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

                                          В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 15.06.2020 року за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2021 року задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з листом від 25.06.2020 р. листом № 2600-0314-8/83868. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 05.07.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт не вбачає підстав для зниження пенсійного віку позивача, оскільки на даний момент згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування права на пенсію зі зниженням пенсійного віку він не має. 
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 15.06.2020 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки на день звернення йому виповнилося 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), загальний трудовий стаж згідно з записами у трудовій книжці становить більше 30 років, пільговий стаж за Списком №2 - 13 років 1 місяць і 10 днів.
          Зокрема, відповідно до трудової книжки позивача та наданих довідок його трудова діяльність є наступною: 
          з 15.08.1983 р. по 03.10.1983 р. - електрозварник на Житомирському заводі металоконструкцій (1 місяць 18 днів);
          з 04.01.1984 р. по 31.10.1984 р. - електрозварник у ПАТ "Експериментально-механічний завод" (9 місяців 27 днів);
          з 26.12.1986 р. по 01.02.1988 р. - газоелектрозварник у ЖКТ "Київпромбуд" (1 рік 1 місяць 5 днів);
          з 03.03.1988 р. по 01.11.1994 р. - газоелектрозварник на Київському виробничому автомобільному тресті "Автобаза №1" (6 років 8 місяців 28 днів);
          з 04.11.1994 р. по 26.02.1999 р. - електрогазозварник у ТОВ "Темп" (4 роки 3 місяці 22 дні).
           Листом  № 2600-0314-8/83868 від 25.06.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у задоволенні заяви, оскільки не враховано до пільгового стажу період роботи згідно довідки від 17.11.2017 р. №52АБ-11, виданої ПрАТ "Автобаза №1" з 03.02.1988 по 01.11.1994, оскільки на цей період були чинні Списки №№1, 2, затверджені постановою КМУ 11.03.1994р. №162, а в довідці міститься посилання на постанову КМУ від 16.01.2003 р. №36. У листі зазначено, що загальний трудовий стаж заявника становить 33 роки 5 місяців 3 дні, тоді як необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців немає.
Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до пункту «б»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої  статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Згідно із  статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»    основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому  наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383  (далі - Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.
У    випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.
  Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме: особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку N 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
В даному випадку згідно з копією трудової книжки позивач з 03.03.1988 р. по 01.11.1994 р.  працював - газоелектрозварником на Київському виробничому автомобільному тресті "Автобаза №1" на посадах газоелектрозварник 4 розряду, електрогазозварник 5 розряду (6 років 8 місяців 28 днів).
          Вказана інформація підтверджується довідкою ПрАТ "Автобаза №1" від 17.11.2017 р. №52АБ-16, в якій зазначено, зокрема, про стаж роботи позивача на посаді газоелектрозварника 4 розряду з 03.02.1988 р., на посаді електрогазозварника 5 розряду з 27.06.1989 р. по 01.11.1994 р., робота підпадає під Список №2, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2003 р. №36.
          Відповідно до наказу АТ Фірма "Київінвест" КП "Київінвест-Автобаза №1" від 15.05.1995 р. №31 на підприємстві було проведено атестацію робочих місць для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення, в тому числі, щодо посад 11620-19906 - газоелектрозварювальники.
          Суд першої інстанції вірно зазначив, що посади газозварників і електрозварників  внесені як до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з  шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого постановою КМУ 11.03.1994р. №162 так і до Списку №2, затвердженому постановою КМ СРСР від 26.01.1991 р. №10.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пільговий стаж позивача у ПрАТ "Автобаза №1" з 03.02.1988 р. по 01.11.1994 р., який становить 6 років 8 місяців 28 днів,  підлягає зарахуванню до пільгового стажу.
У листі від 25.06.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не врахувало у пільговий стаж саме цей період, тоді як інші періоди роботи позивача до пільгового стажу враховано. Також визнано, що загальний трудовий стаж позивача перевищує 30 років і становить 33 роки 5 місяців 3 дні. 
Оскільки стаж роботи позивача на посадах, які дають право на пільгову пенсію за списком    № 2 є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд першої інстанції дійшов вірного висновку зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 05.07.2020.
В частині відмовлених позовних вимог апеляційна скарга жодних доводів не містить, тому в цій частині колегія суддів не вважає за потрібне надавати оцінку доводам суду першої інстанції.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Н.М.Єгорова
                                                                                              
                                                                                               А.Ю. Коротких