ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року	Львів	Справа № 380/8888/21 пров. № А/857/17355/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 04 серпня 2021 року (головуючий суддя: Сидор Н.Т. місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, –

встановив:

ОСОБА_1 , 02.06.2021, звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу з 83% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення з 05.03.2019 за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2020 № 22/С;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату різниці недоплачених сум пенсії за вислугу років з 05.03.2019 у розмірі 83% позивачу від відповідних сум грошового забезпечення, визначених довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2020 № 22/С, з врахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження позивачу пенсії під час її перерахунку з 01.04.2019 від відповідних сум грошового забезпечення за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2020 № 22/С максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати відповідача здійснити виплату різниці недоплачених сум пенсії позивачу з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, від відповідних сум грошового забезпечення за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2020 № 22/С, з врахуванням раніше виплачених сум.
Обґрунтовує позов тим, що з 26.11.2002 йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ) у розмірі 83% грошового забезпечення. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 380/12490/20 та на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2020 № 22/С Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019. Однак, при цьому перерахунку відповідачем протиправно застосовано відсоткове визначення основного розміру пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмежено пенсію максимальним розміром. Протиправність таких дій відповідача позивач аргументує тим, що відсотковий розмір грошового забезпечення при перерахунку пенсії залишається сталим (не змінюється) та застосовується у розмірі, визначеному на момент призначення пенсії. Щодо застосування обмежень розміром 10 прожиткових мінімумів позивач покликається на те, що таке ґрунтується на нормах законодавчих актів, що визнані неконституційними, втратили чинність стосовно пенсій призначених за умовами Закону № 2262-ХІІ.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду  від 04 серпня 2021 року позов задоволено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 380/12490/20 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в повному обсязі, оскільки здійснено перерахунок пенсії позивача з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% підвищення пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 11.12.2020 № 22/С, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату різниці недоплачених сум пенсії позивачу з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, вказує, що з 01.01.2018 відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії  не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Позивач, 18.10.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-XII. Пенсія за вислугу років призначена позивачу з 26.11.2002 у розмірі 83% грошового забезпечення при вислузі років 31 рік.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 1.380.2019.000101 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 83% до 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 відповідно до  статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням  Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 у справі № 380/6600/20 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії; зобов`язано Львівський обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43  і  63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 380/12490/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від № 22/С від 11.12.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, в яку включено основні і додаткові щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, премія), з 01.04.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 22/С від 11.12.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, в яку включено основні і додаткові щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, премія), з 01.04.2019; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
На виконання вказаного рішення суду відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 22/С від 11.12.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.
Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ХВ 54879, доплата пенсії позивачу на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 380/12490/20 за період 05.03.2019 по 04.09.2019 становить 10138,05 грн (а. с. 14).
Відповідно до розрахунку доплати (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ХВ 54879 від 20.04.2021, доплата пенсії позивачу на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 380/12490/20 за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 становить 118998,23 грн (а. с. 15).
При цьому, як встановлено з довідки про перерахунок пенсії, при проведенні зазначеного перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області застосовано відсоткове значення розміру пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення; підсумок пенсії з надбавками 17436,43 грн, з урахуванням попередньої суми пенсії 4057 грн та підвищення 13379,43 (100% від 13379,43) склав 17436,43 грн (а. с. 16).
На звернення позивача щодо перерахунку йому пенсії, виходячи з розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення, відповідач листом від 30.04.2021 № 1300-5203-В/39476 повідомив, що при проведенні перерахунку пенсій на виконання рішення суду пенсія за вислугу років обчислюється в розмірі, визначеному статтею 13 Закону №2262-ХІІ, в редакції, яка діяла на дату, з якої рішенням зобов`язано провести такий перерахунок, якщо інше не передбачено рішенням суду. Зазначено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 380/12490/20, яке набрало законної сили 09.04.2021, Головним управлінням виконано. Здійснено перерахунок пенсії позивача з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та з 01.04.2020 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2020 № 22/С про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, в яку включено основні і додаткові щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, премія). Оскільки рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 380/12490/20 не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням 83% сум грошового забезпечення, основний розмір пенсії за вислугу років визначено відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, чинної на дату перерахунку пенсії, тобто із 70% відповідних сум грошового забезпечення (а. с. 20-21).
Покликаючись на те, що відповідачем протиправно застосовано відсоткове визначення основного розміру пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмежено пенсію максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом з метою захисту свого порушеного права.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки  відповідач при проведенні перерахунку суми пенсії позивача протиправно застосував до зміненого (збільшеного) розміру грошового забезпечення коефіцієнт 70%.
Крім цього, вважав, обмеження пенсії максимальним розміром у вигляді десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, застосовується до тих пенсій, що призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, однак  дія наведених положень не може бути застосована до позивача, оскільки пенсію йому призначено задовго до їх прийняття. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського  складу,  прапорщикам і  мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я – 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних  сум  грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  страховий  стаж  25  років  і  більше,  з  яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах  внутрішніх  справ,  державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і  підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій  службі  України  (пункт «б» статті 12): за страховий  стаж  25  років  -  50 процентів і за кожний повний рік стажу  понад  25  років - 1 процент  відповідних  сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і   мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії    соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних   Сил   України,  та  членів  їхніх  сімей»  (пункт  «в»  статті 12): за  вислугу  15  років  - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний  повний  рік  вислуги  понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення  (стаття 43). 
Максимальний  розмір  пенсії,  обчислений  відповідно до цієї статті,  не  повинен  перевищувати  90  процентів  відповідних сум грошового   забезпечення  (стаття  43),  а  особам,  які  під  час проходження  служби  брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській  АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії  1,  -  100  процентів,  до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який прийнято 08 липня 2011 року (далі - Закон № 3668-VI) та який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
Крім цього, 27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Кабінетом Міністрів України, 30 серпня 2017 року прийнято постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця Постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Кабінетом Міністрів України, 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави, умови і порядок їх перерахунку, зокрема, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій.
Зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанови Кабінету Міністрів України № 45, № 988 № 103, також не містять жодних положень про зміни відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. 
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII, не зазнала.
Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/58/18 (240/5401/18), які підтверджені постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що при перерахунку пенсії, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України № 103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Отже, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. 
Відтак, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 83% до 70%.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов у цій частині підлягає задоволенню.
Щодо зобов`язання відповідача здійснити виплату різниці недоплачених сум пенсії позивачу з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, від відповідних сум грошового забезпечення за довідкою Львівського обласного військового комісаріату від 11.12.2020 № 22/С, з врахуванням раніше виплачених сум,  то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом апеляційної інстанції що відповідачем при перерахунку пенсії позивача застосовано її обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно із Законом України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»,  ст. 43 Закону № 2262-XII  доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до  Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.
Обґрунтовуючи свої висновки, Конституційний Суд України вказав, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Так, згідно із абз. 1 п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року  № 2262-XII  зі змінами, а саме:  частини сьомої  статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, положення  частини сьомої  статті 43 Закону України 
«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 нечинною є ч. 7  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до  Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень  цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених  Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016  дозволяє стверджувати, що у  Законі №    2262-XII  відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Отже, внесені,  Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічна правова позиція, щодо застосування наведених норм, викладена в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від  09.11.2020 у справі № 813/678/18. 
За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки законних підстав для обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність не було, а тому висновок суду першої інстанції, що позов у цій частині підлягає задоволенню, також є правильним.
Щодо покликання апелянта, що до спірних правовідносин необхідно застосувати правову позицію щодо обмеження пенсії максимальним розміром, яка викладена у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 справа № 580/234/19, то суд апеляційної інстанції вважає, що таке є безпідставним. Оскільки, правовідносини у цих справа не є тотожними, так як у справі № 580/234/19 спірні правовідносини стосувалися обмеження розміру пенсії, які були введені до ч. 3 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII статтею 2 розділу І Закону № 3668-VI, та регулюють питання здійсненні перерахунку їх пенсій на підставі Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 1992 року № 418, а у справі № 380/8888/21 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 380/8888/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш