УХВАЛА

18 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 420/7821/20
адміністративне провадження № К/9901/40954/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №420/7821/20 за позовом Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності,
ВСТАНОВИВ:
11.11.2021 до суду вп`яте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду поштою 08.11.2021.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 28.04.2021, повний його текст складено того ж дня, відповідно останнім днем для оскарження цього рішення з урахуванням вихідних було 28.05.2021. Однак, касаційну скаргу у цій справі направлено до суду засобами поштового зв`язку лише 08.11.2021, тобто з пропуском строку встановленого для цього.
ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що Верховний Суд повернув попередньо подані касаційні скарги. Зазначає, що він вживав вичерпні заходи щодо виділення відповідного фінансування саме на цю справу та було прийнято позачергове рішення про сплату судового збору. Звертає увагу, що ухвалу Верховного Суду від 07.10.2021 отримав 18.10.2021 і в дуже короткий термін подає касаційну скаргу повторно, а тому просить поновити пропущений строк.
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Суд встановив, що вперше касаційна скарга ГУ ДПС у цій справі подана 26.05.2021, проте, Верховний Суд ухвалою від 07.06.2021 її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судового рішення у цій справі. Копію цієї ухвали ГУ ДПС отримало 15.06.2021. 
Вдруге касаційну скаргу подано 18.06.2021, однак, ухвалою від 12.07.2021 Верховний Суд її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судового рішення у цій справі. Верховний Суд звернув увагу скаржника на те, що П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 28.04.2021 відхилив посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №1170/2а-881/12, оскільки у наведеній постанові позивач - Державне підприємство, знаходилось під дією мораторію, передбаченого статтею 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 та перебувало в судовій процедурі розпорядження майном, натомість АТ «Одеська ТЕЦ» перебувало в іншій судовій процедурі - ліквідація, що є суттєво відмінною за наслідками введення, ніж процедура розпорядження майном. Також суд зазначив, що задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій враховували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.04.2019 у справі №925/871/15, від 12.03.2019 у справі №910/14827/16, від 14.11.2019 у справі №818/1896/18, від 12.03.2019 у справі №910/14827/16, від 16.04.2019 у справі №925/871/15. Однак, скаржник не обґрунтував, у чому полягає неправильність врахування судами такої судової практики. Суд визнав, що доводи касаційної скарги зводились до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з судовими рішеннями з формальним зазначенням про порушення судами норм права, необхідності здійснення переоцінки доказів у справі, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції. Копію цієї ухвали ГУ ДПС отримало 06.08.2021.
Втретє касаційну скаргу подано 06.08.2021, однак, ухвалою від 16.08.2021 Верховний Суд її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судового рішення у цій справі. Копію цієї ухвали ГУ ДПС отримало 21.08.2021.
Вчетверте касаційну скаргу подано 13.09.2021, однак, ухвалою від 07.10.2021 Верховний Суд її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судового рішення у цій справі. Верховний Суд звернув увагу на вимоги, які пред`являються до касаційної скарги у випадку її подання на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а також зауважив, що ГУ ДПС не врахувало роз`яснень, наданих йому Верховним Судом у даній справі, в частині викладення підстав касаційного оскарження. Копію цієї ухвали ГУ ДПС отримало 18.10.2021.
Вп`яте касаційну скаргу подано 08.11.2021, тобто через двадцять днів з дня отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення попередньої касаційної скарги, однак яка, не усуває виявлених судом недоліків в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, а її зміст є ідентичним до змісту касаційної скарги, поданої вчетверте. 
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень ГУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
При цьому, доводи скаржника про те, що він вживав вичерпні заходи щодо виділення відповідного фінансування саме на цю справу та було прийнято позачергове рішення про сплату судового збору, колегія суддів вважає незмістовними, оскільки підставою для повернення попередніх касаційних скарг була не несплата судового збору, а невідповідність змісту касаційної скарги вимогам КАС України. Крім того, до касаційної скарги додано платіжне доручення про сплату судового збору, датоване ще 21.05.2021, тобто ще до моменту подання першої касаційної скарги у цій справі.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
У цій справі саме скаржником не було дотримано вимог КАС України в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, що стало підставою для повернення попередньо поданих касаційних скарг у цій справі та є підставою для залишення без руху вп`яте поданої. 
Водночас, для приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України у скаржника було достатньо часу, строк більше ніж у шість місяців після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції і виготовлення її повного тексту, що сплинув на момент подання касаційної скарги вп`яте, не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.
Сукупність цих обставин свідчить про допущення ГУ ДПС необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
2. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
В ухвалі від 12.07.2021 Верховний Суд вже звертав увагу скаржника про існування істотної різниці у судових процедурах «розпорядження майном» і «ліквідація». Суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір застосовували частину першу статті 38 Закону України від 14.05.1992 № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.
Однак, вп`яте подана касаційна скарга обґрунтована виключно посиланнями на статті 12 і 19 Закону № 2343-XII, які регулюють питання мораторію на задоволення вимог кредиторів, який вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство і введенням процедури розпорядження майном.
Зазначене свідчить, що скаржник у касаційній скарзі наводить обґрунтування безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій. 
При цьому, Верховний Суд в ухвалі від 12.07.2021 звернув увагу скаржника, що суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, враховували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.04.2019 у справі №925/871/15, від 12.03.2019 у справі №910/14827/16, від 14.11.2019 у справі №818/1896/18, від 12.03.2019 у справі №910/14827/16, від 16.04.2019 у справі №925/871/15. Однак, у вп`яте поданій касаційній скарзі скаржник так і не обґрунтовує, у чому полягає неправильність врахування судами такої судової практики
У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №420/7821/20 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: 
- вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень; 
- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   М.М. Яковенко