ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 748/522/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Хоменко Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Коротких А.Ю. та Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пушкіної Віри Іванівни на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пушкіної Віри Іванівни, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ВБДР УПП в Чернігівській області ДПП України старшого лейтенанта поліції Пушкіної В.І., Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, у якому просив скасувати постанову серії ДПО18 № 591305 від 17 лютого 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 грн.
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року адміністративний позов було задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає матеріальним та процесуальним нормам права, винесене без з`ясування всіх обставин справи, а також без надання їм належної правової оцінки.
Апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції було встановлено в оскаржуваному рішенні, що позивач є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та вчинив таке правопорушення 10.02.2021, що підтверджується наявними у справі матеріалами.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2021 року старшим інспектором ВБДР УПП в Чернігівській області ДПП України старшим лейтенантом поліції Пушкіною В.І. було винесено постанову серії ДПО18 № 591305 відносно ОСОБА_1 у тому, що він 10 лютого 2021 року о 17 год. 00 хв. в Чернігівській області на 77 км автомобільної дороги Н-28 «Чернігів-Городня-Сеньківка», будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан (заступник директора дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор»), не вжив своєчасно заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини на якій мається ожеледиця, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, передбачені п.п. 3.1.14-3.1.19 ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» та п. 1.5 ПДР, ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п.1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Державний стандарт України 3587-97 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану», затвердженого наказом Держстандарту України від 31 липня 1997 року № 441, установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організацій дорожнього руху.
Відповідно до п.3.1.1. ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів, стан покриття проїзної частини ті інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щоквартально.
Відповідно до п.п. 3.1.14 - 3.1.19 ДСТУ 3587-97 снігоочищення вулиць і доріг населених пунктів після закінчення снігопаду або завірюхи повинна провадитися в терміни не більше ніж 4-6 годин. Для ліквідації зимової слизькості залежно від температури повітря витрата на оброблення дорожнього покриття вулиць і доріг населених пунктів протиковзними матеріалами і сумішами повинна відповідати наведеній у таблиці 7 цього ДСТУ. Терміни ліквідації зимової слизькості наведено у додатку Б. Роботи з усунення зимової слизькості на автомобільних дорогах повинні проводитися у такій послідовності: - наземні пішохідні переходи, затяжні підйоми і спуски, криві малого радіуса або їх сполучення в плані і поздовжньому профілі, ділянки доріг з незабезпеченою видимістю у плані та поздовжньому профілі, штучні споруди із звуженою проїзною частиною, криві в плані з відсутністю віражу, майданчики зупинок маршрутних транспортних засобів, майданчики для короткочасної зупинки маршрутних транспортних шсооїв, що оезпосередньо прилягають до проїзної частини доріг, місця злиття, переплетення і розгалуження транспортних потоків: - інші ділянки доріг державного значення. Усунення зимової слизькості на автомобільних дорогах загального користування здійснюється з моменту її виявлення до повної ліквідації. Повне снігоочищення на автомобільних дорогах загального користування здійснюється після закінчення снігопаду або завірюхи, крім віднесених до категорії дгихійних лих, і не повинно перевищувати 8 год.
За приписами статті 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Отже, бездіяльність посадових осіб не повинна створювати небезпеку чи перешкоду для руху. Невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху передбачають притягнення відповідної посадової особи до відповідальності, передбаченої ст. 140 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 04 січня 2021 року між Службою автомобільних доріг у Чернігівській області та ДП "Чернігівський облавтодор" ВАТ" Державної акціонерної компанії " Автомобільні дороги України" в особі т.в.о директора підприємства ОСОБА_1. укладено договір № 21001 про закупівлю послуг за державні кошти.
Відповідно до умов п.1.1. Договору виконавець зобов`язується надати послугу: ДК 021:2015(90630000-2) послуги з прибирання льоду (профілактичні заходи по недопущенню або максимальному ослабленню створення зимової слизькості на автомобільних дорогах загального користування державного значення та штучних споруд на них в Чернігівській області за рахунок робіт з експлуатаційного утримання), зокрема Н-28 Чернігів- Городня-Сеньківка.
Пунктом 1.2, 2..1 Договору визначено, надання послуг повинно здійснюватись відповідно до норм чинного законодавства України, нормативно- правових актів, норм та стандартів та іншого нормативно- правового регулювання у сфері дорожнього господарства.
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна договору становить 49 753 грн, а пунктом 4.4 обумовлені дії сторін договору у разі ненадходження коштів з державного або місцевого бюджету.
Пунктами 7.1 та 8.1 Договору передбачено, що виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг в порядку та у строки, встановлені цим Договором, а у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.
Згідно з пунктом 11.1 Договору останній набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 березня 2021 року.
Як вбачається з Ордеру № 7-1 від 06 січня 2021 року до Договору від 04 січня 2021 року № 21001 Служба автомобільних доріг у Чернігівській області (Замовник) уповноважила та надала право на виконання робіт генеральною підрядною організацією ДП «Чернігівський облавтодор» (Виконавець) по експлуатаційному утриманню мережі автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд га них, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень в межах смуг відведення автомобільних доріг в Чернігівській області згідно Переліку доріг, визначеного Додатком 2 згідно вищезазначеного договору, а саме на здійснення заходів щодо експлуатаційного утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг.
На період дії Договору та протягом гарантійного періоду, Виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 32 Цивільного кодексу України: в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодуванні майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода та/або зупинки руху сталася з причини незадовільного експлуатаційного стану і експлуатаційного утримання.
Роботи Виконавцем з експлуатаційного утримання повинні здійснюватись в суворій відповідності до діючих норм і правил, згідно з технічною документацією, стандартами, технічним; умовами, і іншими нормативами, в тому числі: ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану».
Відповідальність за експлуатаційний стан, безпеку дорожнього руху, його безперебійність при проведенні робіт з експлуатаційного утримання на мережі (та ділянках), дотримання всіх необхідних природоохоронних заходів, техніку безпеки, на автомобільних дорогах згідно Переліку доріг визначеного Додатком 2 вищезазначеного Договору, несуть посадові особи: від Виконавця - т.в.о директора ДП «Чернігівський облавтодор» ОСОБА_1. 
Ордер дійсний з моменту його видачі та діє по 31 березня 2021 року.
Отже, за вказаним Договором відповідальність за невжиття заходів щодо своєчасного прибирання льоду покладено саме ДП "Чернігівський облавтодор" в особі ОСОБА_1.
Враховуючи встановлені вище обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 140 КУпАП.
Разом з тим, враховуючи, що позивачем не оскаржувались вищевказані висновки суду першої інстанції у відповідній частині, з огляду на приписи ч.1 ст.308 КАС України судом апеляційної інстанції вказаним висновкам оцінка не надається.
При цьому, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що особу позивача не було встановлено, не перевірено його повноваження на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення (у судовому засіданні представник позивача зазначав, що на час розгляду справи ОСОБА_1 не був т.в.о директора ДП "Чернігівський облавтодор" ВАТ Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України"), позивачу повідомлено, що буде розглядатись справа з приводу траси Н-28, роз`яснено лише право надавати пояснення, заявляти клопотання, "користувати юристом" та порядок сплати штрафу, справа розглянута не на місці вчинення правопорушення, а позивача не повідомлено про розгляд справи (суду не надано доказів на підтвердження цього), що унеможливило реалізацію позивачем прав, регламентованих статтею 268 КУпАП та статями 55, 56, 59, 63 Конституції України.
Такими діями, на переконання суду першої інстанції, інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, оскільки порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Колегія не може погодитись з такими мотивами рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідачем до матеріалів справи було надано постанову серії ДПО18 №591305 від 17.02.2021, Ордер № 7-1 від 06 січня 2021 року до Договору від 04 січня 2021 року №21001, Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10 лютого 2021 року, Схему до акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, щоденний бюлетень погоди №28, електронний рапорт, копію Державного Стандарту України ДСТУ 3587-97.
Крім того, в матеріалах справи міститься сам Договір № 21001 від 04 січня 2021 року про закупівлю послуг за державні кошти.
Дослідивши вищевказані документи, колегія суддів зауважує, що з акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10 лютого 2021 року вбачається невідповідність стану спірної ділянки дороги встановленим вимогам ДСТУ 3587-97, що підтверджує факт наявності встановленого порушення.
Крім того, зі змісту спірної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що у ній наявні відомості про особу позивача, що спростовує посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем особу позивача не було встановлено, не перевірено його повноваження на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Висновки суду першої інстанції про те, що позивача не повідомлено про розгляд справи не відповідають дійсності, з огляду на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається присутність позивача під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається також і те, що йому було роз`яснено право надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юристом та порядок сплати штрафу.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів відеозапису, уповноважена особа відповідача жодним чином не обмежувала позивача у користуванні своїми правами, натомість самим позивачем жодних клопотань, в тому числі щодо реалізації наданих йому прав, не заявлялося.
Аналізуючи наведене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови є правомірним.
Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. 
При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, визначеного ч.1 ст.140 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись статтями 242-244, 250, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пушкіної Віри Іванівни задовольнити.
Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пушкіної Віри Іванівни, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      І.В.Федотов

Судді:                                                                                          А.Ю. Коротких

                                                                                                    Є.В. Чаку