ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 810/3124/17                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Кучми А.Ю. та Файдюка В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Управління Житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а:
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Київській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 №0022711406 в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасне оприбуткування коштів в сумі 72192,60 грн.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018, позовні вимоги задоволено.
Постановою Верховного Суду від 04.122018 касаційну скаргу ГУ ДФС України у Київській області задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 скасовано і передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивачем несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти у повній сумі їх фактичного надходження у касовій книзі підприємства на підставі касових ордерів за 08.06.2017 на загальну суму 14438,52 грн, внаслідок чого до нього правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 72192,60 грн.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що факт своєчасного оприбуткування готівки підтверджується фіскальним звітним чеком, при цьому з дня набрання чинності Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відсутні підстави для застосування штрафних санкцій за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, визначених Указом Президента України №436/95, просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку письмового провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.06.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці - бухгалтерії КП «УЖКГ «Ірпінь», розташованої за адресою: м.Ірпінь, вул.Пролетарська, 21, за результатом якої складено акт від 09 червня 2017 року № 1460/1000/14/39618372 (а.с.7-8 т.1), в якому зафіксовано:
- неоприбуткування готівкових коштів в касі підприємства (не здійснено обліку готівки у повній сумі їх фактичних надходжень) за 08.06.2017 року на загальну суму 14438,52 грн, а саме, аркуш касової книги не формувався, прибуткові касові ордери від 08 червня 2017 року № 973 на суму 192,00 грн., № 974 на суму 132,68 грн., № 975 на суму 58,78 грн., № 976 на суму 73,61 грн., № 977 на суму 22,14 грн., № 978 на суму 88,56 грн., №979 на суму 12000 грн., №980 на суму 1700,00 грн., № 981 на суму 170,75 грн., які не підписані головним бухгалтером та особою, уповноваженою керівником підприємства.
-  наявність понадлімітних залишків готівки в касі підприємства за 08 червня 2017 року у сумі 20262,83 грн. оскільки залишки готівки 08 червня 2017 року в касі становили 21962,83 грн., при цьому видаткові касові ордери не засвідчені підписом керівника.    
Наведені обставини стали підставою для висновку про порушення позивачем п.2.6, 2.8, 3.3, 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 №637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320.
На підставі вказаного акту перевірки та відповідно до п.1, абзацу 2, 3 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20 червня 2017 року №0022711406 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 112718,26 грн (а.с.9 т.1).
Відповідно до розрахунку фінансових санкцій (а.с.45 т.1) сума застосовано до позивача штрафу складається з 72192,60 грн штрафу за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі (14438,52 грн х 5) та 40525,66 грн штрафу за перевищення встановленого ліміту залишку готівкових коштів (20262,83 грн х 2).
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 72192,60 грн за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що факт своєчасного оприбуткування готівкових коштів через реєстратор розрахункових операцій підтверджується фіскальним звітним чеком №1516 від 08 червня 2017 року, який підклеєний до розділу І КОРО № 3000098202р/5, а також через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером № 3000136596 за фіскальним звітним чеком № 473 від 08 червня 2017 року, який підклеєний до розділу І КОРО №3000098202р/5.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Господарським кодексом України, Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положенням про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженим постановою правління Національного банку України №637 від 15 грудня 2004 року, Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті; денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням; книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).
Відповідно до п.9 ст.3 вказаного Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.
Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (чинне на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №637).
Пунктом 2.2 Положення №637 передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.
Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.
Під касою, згідно з пунктом 1.2 вказаного Положення, розуміється приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.
Відповідно до пункту 4.1 Положення №637, з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній.
Пунктом 3.3 Положення №637 передбачено, що приймання готівки в касі проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.
Згідно з пунктом 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Відповідно до пункту 1.2 Положення №637, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
Згідно з абзацом 2 пункту 2.6 Положення №637, оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Відповідно до пункту 4.3 Положення №637, записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.
Пунктом 7.15 вказаного Положення встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.
Отже, при оприбуткуванні готівки в касі підприємства, яке проводить готівкові розрахунки із застосуванням РРО (використанням РК), оприбуткування проводиться шляхом обліку такої готівки у книзі обліку розрахункових операцій (на підставі фіскальних звітних чеків РРО або даних РК) та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства.
Пунктом 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України  від 18 лютого 2002 року №199, визначено, що Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та занесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора.
Таким чином, законодавством передбачено своєчасне (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбуткування усієї готівки, що надходить до кас. Z-звіт обов`язково роздруковується за підсумками робочого дня.
Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (зі змінами та доповненнями) від 12.06.1995 № 436/95 (далі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.
Відповідно до абзацу 3 цієї ж статті, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб`єктів господарювання, перелічених у пункті 1 Указу №436/95, застосовується штраф у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
З налізу наведених норм вбачається, що у разі проведення суб`єктом господарювання готівкових розрахунків на підставі прибуткових касових ордерів, оприбуткуванням готівки є сукупність дій з оформленням касового ордеру та відображення на його підставі руху готівки у касовій книзі.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 31 липня 2018 року (справа №813/2229/17), від 15 серпня 2018 року (справа №822/1985/17), від 24 жовтня 2018 року (справа №805/1735/16-а) та від 13 лютого 2019 року (справа №826/10037/16).
З акту перевірки позивача вбачається, що підставою для висновку про несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів є те, що відповідний аркуш касової книги не формувався, прибуткові касові ордери за 08 червня 2017 року не підписані головним бухгалтером та особою, уповноваженою керівником підприємства.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем фактично встановлено порушення позивачем порядку ведення касової книги та оформлення касових ордерів, в той час, як штрафні санкції до позивача було застосовано за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів.
При цьому, несвоєчасного відображення готівки у касовій книзі підприємства на підставі прибуткових касових ордерів не є тотожним несвоєчасному оприбуткуванню готівкових коштів у випадку застосування реєстраторів розрахункових операцій, що не можна розцінювати як підставу для застосування штрафу, передбаченого абз.3 п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».
В той же час, з матеріалів справи вбачається, що факт своєчасного оприбуткування готівкових коштів через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером 3000098202 в магазині «Обрядових послуг» підтверджується фіскальним звітним чеком №1516 від 08 червня 2017 року, який підклеєний до розділу І КОРО № 3000098202р/5, відповідно до якого загальна сума розрахунків за 08 червня 2017 року становить 13700,00 грн та через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером № 3000136596 в бухгалтерії підприємства за фіскальним звітним чеком №473 від 08 червня 2017 року, який підклеєний до розділу І КОРО №3000098202р/5, відповідно до якого загальна сума розрахунків за 08 червня 2017 року становить 738,52 грн. Таким чином, 08.06.2017 позивачем здійснено оприбуткування готівкових коштів через РРО на загальну суму 14438,52 грн (13700,00 грн + 738,52 грн).
Таким чином, отримані позивачем 08.06.2017 готівкові кошти проведені через опломбовані РРО переведені у фіскальний режим, звітні чеки яких №1516 та №473 були роздруковані у день надходження готівкових коштів 08.06.2017 та вклеєні до КОРО.
Наведене свідчить про безпідставність тверджень контролюючого органу щодо несвоєчасного оприбуткування позивачем готівкових коштів на суму 14438,52 грн 08.06.2017.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги підтвердження факту оприбуткування позивачем готівкових коштів за 08.06.2017 із застосування РРО в день їх надходження, тобто своєчасно, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення в частині застосування частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасне оприбуткування коштів в сумі 72192,60 грн.
Крім того, внаслідок прийняття 06 липня 1995 року Верховною Радою України Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» спірні правовідносини врегулював законодавчий орган, внаслідок чого Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» припинив дію як у частині визначення складу такого правопорушення як неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, так і в частині встановлених за таке правопорушення санкцій, його положення уже не могло застосовуватися.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 1340/ 3510/18, відступивши від правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 02 квітня 2013 року у справі № 21-77а13, наголосила на неможливості застосування положень Указу № 436/95 у правовідносинах, що виникли після набрання чинності Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Враховуючи, що до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням в оскаржуваній частині було застосовано штрафні санкції у розмірі, встановленому абз.3 ст.1 Указу № 436/95, положення якого не могли застосовуватись до спірних правовідносин, відповідно в цій частині податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №2140/1759/18, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Текст постанови виготовлено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                          Н.В.Безименна

Судді                                                                                                              А.Ю.Кучма

                                                                                                              В.В.Файдюк