ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 жовтня 2021 року           справа №360/406/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д.,
секретар судового засідання – Мирошниченко О.Л.,
за участю: представника відповідача   – Коробкової Х.О.,
діючого згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року  у справі  № 360/406/21 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»  до  Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  про  визнання протиправною, скасування вимоги, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі –позивач) звернулося до суду з позовом до Офісу  великих платників податків ДПС (далі-  відповідач), в якому просило: 
- визнати протиправною та скасувати вимогу Офісу великих платників податків ДПС про сплату боргу (недоїмки) від 10.12.2020 року № Ю-78-17;
- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС із незарахування відповідних платежів та зобов`язати Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зарахувати платежі згідно платіжних доручень: від 03.11.2020 року № 18486 на суму 7100 грн.; від 05.11.2020 року № 18598 на суму  181000 грн.; від 05.11.2020 року № 18599 на суму 2630,12 грн.; від 05.11.2020 року № 18600 на суму 4856,63 грн.; від 05.11.2020 року № 18601 на суму 6,12 грн.; від 05.11.2020 року № 18611 на суму 5000 грн.; від 05.11.2020 року № 18618 на суму 13700 грн.; від 05.11.2020 року № 18666 на суму 53064 грн.; від 05.11.2020 року № 18679 на суму 850 грн.; від 09.11.2020 року № 18854 на суму  3000 грн.; від 09.11.2020 року № 18859 на суму 1200,00 грн.; від 12.11.2020 року № 18922 на суму  4800 грн.; від 13.11.2020 року № 18975 на суму 4150 грн.; від 17.11.2020 року № 19039 на суму 2500 грн.; від 19.11.2020 року № 19091 на суму 4150 грн.; від 20.11.2020 року № 19131 на суму 160800 грн.; від 20.11.2020 року № 19136 на суму 14000 грн.; від 27.11.2020 року № 19319 на суму 5500 грн. в рахунок сплати єдиного внеску за листопад 2020 року.
Ухвалою від 18.03.2021 року замінено відповідача - Офіс  великих платників податків ДПС на його правонаступника - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (т. 1 а.с. 242-243).
Ухвалою від 06.05.2021 року замінено відповідача - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (т. 2 а.с. 34-35).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 року  позов задоволений частково:  
- визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Офісу великих платників податків ДПС від 10.12.2020 року № Ю-78-17 в частині визначення податкового боргу Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»  по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  в сумі  5899750,98 грн.;
- визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС щодо незарахування платежів згідно з платіжними дорученнями від 05.11.2020 року № 18611 на суму 5000 грн.; від 05.11.2020 року № 18618 на суму 13700 грн.; від 05.11.2020 року № 18679 на суму 850 грн.; від 09.11.2020 року № 18854 на суму 3000 грн.; від 09.11.2020 року № 18859 на суму 1200 грн.; від 12.11.2020 року № 18922 на суму 4800 грн.; від 13.11.2020 року № 18975 на суму 4150 грн.; від 17.11.2020  року № 19039 на суму 2500 грн.; від 19.11.2020 року № 19091 на суму 4150 грн.; від 20.11.2020 року № 19131 на суму 160800 грн.; від 20.11.2020 року № 19136 на суму 14000 грн.; від 27.11.2020 року № 19319 на суму 5500 грн. в рахунок сплати Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» єдиного внеску за листопад 2020 року; 
- зобов`язано Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зарахувати платежі згідно платіжних доручень від 05.11.2020 року № 18611 на суму 5000 грн.; від 05.11.2020 року № 18618 на суму 13700 грн.; від 05.11.2020 року № 18679 на суму 850 грн.; від 09.11.2020 року № 18854 на суму 3000 грн.; від 09.11.2020 року № 18859 на суму 1200 грн.; від 12.11.2020 року № 18922 на суму 4800 грн.; від 13.11.2020 року № 18975 на суму 4150 грн.; від 17.11.2020 року № 19039 на суму 2500 грн.; від 19.11.2020 року № 19091 на суму 4150 грн.; від 20.11.2020 року № 19131 на суму 160800 грн.; від 20.11.2020 року № 19136 на суму 14000 грн.; від 27.11.2020 року № 19319 на суму 5500 грн. в рахунок сплати Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» єдиного внеску за листопад 2020 року;  
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 2 а.с. 71-76).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ч. 9 ст. 25 Закону № 2464 заборонено передачу платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків сплати головою сімейного фермерського господарства внесків за себе і членів такого господарства (а.с. 79-82).
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу.
Представник відповідача  в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (організаційно-правова форма приватне акціонерне товариство) зареєстроване в якості юридичної особи, код ЄДРПОУ 05451150, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 87, з 01.01.2021 АТ «Луганськгаз» переведено на облік до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (т. 1 а.с. 11, т. 2 а.с. 29-30).
Згідно статуту АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» є новим найменуванням публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз». Товариство є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (т. 1 а.с. 12-14).
Вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ю-78-17 від 10.12.2020 року позивачу визначений податковий борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5899750,98 грн. (т. 1 а.ср. 16, т. 2 а.с. 41-42).
17.12.2020 року позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою щодо скасування спірної вимоги (т. 1 а.с. 17-23).
Рішенням Державної фіскальної служби від 11.01.2021 року № 394/6/99-00-06-02-01-06 скарга позивача була залишена без задоволення (т. 1 а.с. 24-25, т. 2 а.с. 43-44).
За п. 6 ч. 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) недоїмка – це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. 
Згідно п. 9 частини 1 статті 1 Закону № 2464 страхові кошти – це кошти, які формуються за рахунок сплати єдиного внеску та надходжень від фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються відповідно до закону; а пункт 10  встановлює поняття страхувальників, якими є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
За п. 1 ч. 10 статті 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. 
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 статті 9 Закону № 2464).
За ч. 9 статті 25 Закону № 2464 передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.
Статтею 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
За ч. 1 статті 1004 Цивільного кодексу України (виконання доручення) повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.
Постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. від 25.01.2019 року, від 24.04.2019 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 58204438 накладено арешт на кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках, що належать боржнику АТ «Луганськгаз» (його філіям) (т. 1 а.с. 121-127).
Постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. від 22.11.2019 року в рамках виконавчого провадження № 60685512 накладено арешт на кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках, що належать боржнику АТ «Луганськгаз» (його філіям) (т.1 а.с. 128-134). 
Постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. від 20.10.2020 року ВП № 63348518 відкрито виконавче провадження, приєднано до зведеного виконавчого провадження по наказу Господарського суду Луганської області № 913/69/16 від 15.04.2016 року на суму 26889718,02 грн. (т. 1 а.с. 135, 136).
19.09.2016 року між ПАТ «Луганськгаз» (довіритель) та ТОВ «Луганськгаз Збут» (повірений) укладений договір доручення № Д-3, відповідно до пунктів 1.1., 1.2 якого повірений зобов`язується від імені, в інтересах та за рахунок довірителя виконувати грошові зобов`язання. Виконані грошові зобов`язання, вчинені повіреним на виконання цього договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки довірителя (т. 1 а.с.27-28).
Пунктом 2.1 договору передбачено, що довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, визначених у даному договорі, забезпечити повіреного інформацією та надати повний пакет документів.
На виконання вказаного договору позивач видав ТОВ «Луганськгаз Збут» (повіреному) довіреність від 19.09.2016 № 103, згідно умов якої позивач уповноважує повіреного сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ «Луганськгаз», зокрема єдиний соціальний внесок (т. 1 а.с. 30 зв. бік).
Додатком №1 до договору доручення № Д-3 від 19.09.2016 року підтверджується, що позивач (Довіритель) доручає ТОВ «Луганськгаз Збут» здійснювати від імені і за рахунок Довірителя розрахунки (платежі) по зобов`язанням Довірителя (т. 1 а.с. 30-35).
На підтвердження виконання умов договору надані копії платіжних доручень про оплату ТОВ «Луганськгаз Збут», як платником, відповідних сум єдиного внеску від імені ПАТ «Луганськгаз», про що зазначено в призначенні платежу (т. 1 а.с. 36-120).
Листами від 21.02.2019 року № 01-02-38/479, від 13.03.2019 року № 01-02-38/598, від 28.03.2019 року № 01-02-38/714, від 11.04.2019 року № 01-02-38/786, від 16.05.2019 року № 01-02-38/1020, від 04.06.2019 року № 01-02-38/1115, від 04.07.2019 року № 01-02-38/1319, від 12.08.2019 № 01-02-38/1521, від 16.09.2019 № 01-02-38/1694, від 15.10.2019 № 01-02-38/1854, від 06.11.2019  № 01-02-38/1994, від 12.12.2019 року № 01-02-38/2188, від 17.01.2020 № 01-02-40/115, від 13.02.2020 № 01-02-40/341, від 12.03.2020 № 01-02-40/508, від 13.04.2020 № 01-02-40/668, від 18.05.2020  року № 01-02-40/866, від 11.06.2020 року № 01-02-40/1034, від 14.07.2020 року № 01-02-40/1226, від 12.08.2020 року № 01-02-40/1405, від 15.09.2020 року № 01-02-40/1567, від 15.10.2020 року № 01-02-40/1765, від 13.11.2020 року № 01-02-40/1978, від 16.12.2020 року № 01-02-40/2203 позивач повідомив, що перерахування у вересні-листопаді 2016 році єдиного соціального внеску по заробітній платі працівників здійснено ТОВ «Луганськгаз Збут» по договору доручення № Д-3 від 19.09.2016 року та просив зарахувати зазначену оплату в рахунок сплати ЄСВ по ПАТ «Луганськгаз». В додатках до листів зазначені копії договору доручення, платіжні доручення (т. 1 а.с. 137-160).
За п. 6 ч. 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмку складають суми єдиного внеску, які не сплачені у встановлені строки. Однак цією нормою не визначено, що ці суми повинні бути сплачені саме «страхувальниками». Тобто, відповідно до положень Закону № 2464, який є спеціальним для даних спірних правовідносин, не передбачено виключного обов`язку саме страхувальника особисто сплачувати єдиний внесок, що в свою чергу надає справо страхувальнику застосовувати положення ЦК України щодо вибору способу сплати єдиного внеску в залежності від тієї ситуації, яка склалася при здійсненні своєї господарської діяльності.
Можливість страхувальника застосовувати положення ЦК України щодо вибору способу сплати єдиного внеску прямо передбачена частиною 9 статті 25 Закону № 2464, яка дозволяє застосовувати випадки, передбачені законодавством, щодо передачі свого обов`язку третім особам зі сплати єдиного внеску. 
За спірних правовідносинах випадком, передбаченим законодавством, є передбачена статтею 1000 ЦК України можливість доручити іншій особі від свого імені та свій рахунок вчинити юридичну дію – сплату сум єдиного внеску. 
Страхувальник відповідно до положень статті 3 Закону № 2464 повинен дотримуватися принципів законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску;
Передумовою застосування позивачем положень глави 68 ЦК України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, щодо доручення ТОВ «Луганськгаз Збут» сплати єдиного внеску, став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать ПАТ «Луганськгаз» в рамках виконавчих проваджень № 58204438, № 60685512.
Судом визнається правомірним обраний позивачем спосіб сплати єдиного внеску, оскільки в даному випадку ПАТ «Луганськгаз» дотрималося принципу законодавчого визначення умов і порядку його сплати та обов`язковості сплати. При цьому, позивач вжив заходів, передбачених Цивільним кодексом України заходів щодо виконання передбаченого частиною 12 статті 9 Закону № 2464 обов`язку сплати єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника.
Застосування положень глави 68 ЦК України не суперечить Закону № 2464, а навпаки – надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску. Такий висновок відповідає положенням частини 2 статті 2 Закону № 2464.
Суд зазначає, що аналіз положень абзацу 1 частини 5 статті 9 Закону № 2464 дає можливість стверджувати про те, що внесення сум єдиного внеску не віднесене до виключної компетенції страхувальника (в даному випадку - Позивача). 
Абзацом 1 частини 7 статті 9 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок сплачується платником, а не виключно страхувальником, що надає право на підставі положень частини 9 статті 25 Закону № 2464 сплачувати єдиний внесок відповідно до положень статті 1000 ЦК України.
Пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. При даних спірних правовідносинах такі події мали місце. При цьому знову ж таки вказаною нормою не передбачено, що таке перерахування повинно бути здійснено саме страхувальником, що вказує на належне виконання Позивачем свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску. 
Накладення арешту на кошти платника єдиного внеску не може бути визнане як випадок, передбачений законодавством, оскільки ця подія (накладення арешту) є об`єктивною передумовою застосування випадку сплати єдиного внеску шляхом доручення повіреному (ТОВ «Луганськгаз Збут») обов`язку вчинити від імені та за рахунок довірителя (ПАТ «Луганськгаз») певної юридичні дії – сплати єдиного внеску. Такий випадок передбачений ч. 1 статті 1000 Цивільного кодексу України.
Щодо посилання апелянта на те, що за ч. 9 ст. 25 Закону № 2464 заборонено передачу платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків сплати головою сімейного фермерського господарства внесків за себе і членів такого господарства, колегія суддів зазначає, що апелянт наводить редакцію вказаної норми на підставі змін, внесених Законом № 1030-IX від 02.12.2020 року, тобто зміни до ч. 9 ст. 25 відбулися вже після сплати єдиного внеску, тому зазначена редакції ч.9 ст. 25 Закону № 2464 не застосовується до спірних відносин. 
Таким чином, позивач не порушував вимоги ч. 9 статті 25 Закону №2464 в частині передачі свого обов`язку зі сплати єдиного внеску ТОВ «Луганськгаз Збут», оскільки вчинив такі дії у передбачений чинним законодавством спосіб, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо скасування спірної податкової вимоги підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати платежі згідно платіжних доручень в рахунок сплати АТ «Луганськгаз» єдиного внеску за листопад 2020 року.
Дослідженням платіжних доручень про сплату єдиного внеску, які позивач просить зарахувати в рахунок сплати АТ «Луганськгаз» єдиного внеску за листопада 2020 року встановлено, що платником у вказаних платіжних дорученнях визначено наступне призначення платежу: від 03.11.2020 року № 18486 на суму 7100 грн. – ЄСВ за жовтень 2020 року; від 05.11.2020 року № 18598 на суму 181000 грн. – ЄСВ за жовтень 2020 року; від 05.11.2020 року № 18599 на суму 2630,12 грн. – ЄСВ за жовтень 2020 року; від 05.11.2020 року № 18600 на суму 4856,63 грн. – ЄСВ за жовтень 2020 року; від 05.11.2020 року № 18601 на суму 6,12 грн. – ЄСВ за жовтень 2020 року; від 05.11.2020 № 18611 на суму 5000 грн.; від 05.11.2020 № 18618 на суму 13700 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 05.11.2020  № 18666 на суму 53 064 грн. – ЄСВ за жовтень 2020 року; від 05.11.2020 № 18679 на суму 850,00 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 09.11.2020 № 18854 на суму 3000 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 09.11.2020 № 18859 на суму 1 200,00 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 12.11.2020 № 18922 на суму 4800 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 13.11.2020 року № 18975 на суму 4150 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 17.11.2020 року № 19039 на суму 2 500,00 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 19.11.2020 № 19091 на суму 4150 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 20.11.2020 № 19131 на суму 160800 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 20.11.2020 № 19136 на суму 14000 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року; від 27.11.2020 № 19319 на суму 5500 грн. – ЄСВ за листопад 2020 року (т. 1 а.с. 116-120). 
Таким чином, платіжні доручення від 03.11.2020 року № 18486 на суму 7100 грн.; від 05.11.2020 року № 18598 на суму 181000 грн.; від 05.11.2020 року № 18599 на суму 2630,12 грн.; від 05.11.2020 року № 18600 на суму 4856,63 грн.; від 05.11.2020 року № 18601 на суму 6,12 грн.; від 05.11.2020 року № 18666 на суму 53064 грн. мають призначення платежу: сплата ЄСВ за жовтень 2020 року, що також виключає задоволення позовних вимог про зарахування сплачених сум єдиного внеску в  рахунок сплати єдиного внеску за листопад 2020 року.
Посилання представника відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову на положення п. 1.5.12. стосовно того, що Товариство самостійно повинно відповідати за своїми зобов`язаннями, є незмістовним, оскільки судом встановлено, що на виконання положень вказаного пункту позивач у встановленому законодавством порядку самостійно уклав договір з ТОВ «Луганськгаз Збут» та кошти саме АТ «Луганськгаз» були сплачені в рахунок сплати єдиного внеску за листопад 2020 року
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача зарахувати платежі згідно платіжних доручень: від 03.11.2020 року № 18486 на суму 7100 грн.; від 05.11.2020 року № 18598 на суму  181000 грн.; від 05.11.2020 року № 18599 на суму 2630,12 грн.; від 05.11.2020 року № 18600 на суму 4856,63 грн.; від 05.11.2020 року № 18601 на суму 6,12 грн.; від 05.11.2020 року № 18611 на суму 5000 грн.; від 05.11.2020 року № 18618 на суму 13700 грн.; від 05.11.2020 року № 18666 на суму 53064 грн.; від 05.11.2020 року № 18679 на суму 850 грн.; від 09.11.2020 року № 18854 на суму  3000 грн.; від 09.11.2020 року № 18859 на суму 1200,00 грн.; від 12.11.2020 року № 18922 на суму  4800 грн.; від 13.11.2020 року № 18975 на суму 4150 грн.; від 17.11.2020 року № 19039 на суму 2500 грн.; від 19.11.2020 року № 19091 на суму 4150 грн.; від 20.11.2020 року № 19131 на суму 160800 грн.; від 20.11.2020 року № 19136 на суму 14000 грн.; від 27.11.2020 року № 19319 на суму 5500 грн. в рахунок сплати єдиного внеску за листопад 2020 року.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.
Рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року  у справі  № 360/406/21 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»  до  Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  про  визнання протиправною, скасування вимоги, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії- залишити без змін.
Повний текст постанови складений 13 жовтня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              А.А. Блохін

                                                                                                                     І.Д. Компанієць