ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  911/944/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Банаська О.О., Огородніка К.М., 
за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., 

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",
представник - Саранюк В.М., 
боржник - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз",
представник - Волощук П.Ю.,
арбітражний керуючий Зубко Андрій Миколайович,
представник в судове засідання не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 
у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О. (головуючий), Отрюха Б.В., Полякова    Б.М.,
та на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2021 
у складі судді Наріжного С.Ю.
у справі за заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"
про визнання банкрутом,

На розгляд Суду винесено питання про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство на підставі частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства. 

ВСТАНОВИВ
Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
1.          04.01.2013 між  Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", продавець) та  Акціонерним товариством "Київоблгаз" (після зміни найменування - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", далі - АГ "ОГЗ "Київоблгаз", покупець) було укладено договір №13-222-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця у 2013-2015 роках природний газ в обумовленому договором обсязі, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей газ на умовах договору.
2.          Покупець свої зобов`язання з оплати вартості отриманого природного газу виконував неналежним чином, оплату здійснював несвоєчасно, у зв`язку з чим кредитор звернувся до місцевого суду про стягнення заборгованості.
3.          11.10.2016 рішенням Господарського суду Київської області у справі №    911/1173/16, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2017, вирішено стягнути з боржника на користь заявника кошти у загальній сумі 374 877 861,12 грн, з яких: 347 075 486,01 грн основного боргу, 25    845    397,43 грн пені, 1    762    186,19 грн 3% річних та 194    791,49 грн судового збору.
4.          06.07.2017 Господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення від 11.10.2016 у справі №911/1173/16.
5.          10.06.2019, на підставі постанови приватного виконавця №59315908 від 10.06.2019, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення.
6.          30.07.2020 рішенням Господарського суду Київської області від 30.07.2020 у справі №911/1421/19 було визнано недійсним правочин, оформлений АТ "ОГС "Київоблгаз" заявою № 810-Сл-7775-0519 від 21.05.2019 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
7.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що з мотивувальної частини рішення Господарського суду Київської області від 30.07.2020 у справі №911/1421/19 вбачається, що між сторонами існує неузгодженість стосовно зустрічного зобов`язання відповідно до листа №810-Сл-7775-0519, відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог. Господарський суд Київської області від 30.07.2020 у справі №911/1421/19 дослідив питання зарахування зустрічних однорідних вимог, зазначивши, що позивач не визнає зобов`язань, які за твердженням відповідача, виникли у нього на підставі договору відступлення права вимоги №56S810-12205-19 від 13.05.2019, укладеного між ПАТ "Київоблгаз" та ТОВ "Київоблгаз Збут", а також за договором відступлення права вимоги №56S810-12448-19 від 13.05.2019, укладеним між ПАТ "Київоблгаз" та ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут".
8.          Судами встановлено, що з мотивувальної частини вищезазначеного рішення Господарського суду Київської області від 30.07.2020 у справі №911/1421/19 також вбачається, що заборгованість НАК "Нафтогаз України" перед АТ "Київоблгаз" щодо зарахування якої направлено заяву №810-Сл-7775-0519 про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, на момент проведення зарахування та на момент розгляду вищевказаної справи судом, не була підтверджена судовими рішеннями і не визнавалась з боку НАК "Нафтогаз України".
9.          Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11.01.2021 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/9617/20 за позовом ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до НАК "Нафтогаз України" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: АТ "Дніпропетровськгаз"; АТ "Дніпрогаз"; АТ "Київоблгаз" про зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними дій та стягнення 1    790    026    385,63 грн., надавалася оцінка договорам про відступлення прав вимоги, у т.ч. договору про відступлення права вимоги, укладеному між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" з АТ "Київоблгаз" від 13.05.2019р. №56S810-12448-19 на суму 134 523 511,54 грн. Рішення Господарського суду міста Києва від у справі № 910/9617/20 на час розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій законної сили не набрало.
10.          03.03.2021 ухвалою Господарського суду Київської області визнано наказ від 06.07.2017 у справі № 911/1173/16 таким, що не підлягає виконанню частково, на суму 34 749 087,59 грн, у зв`язку з частковим погашенням боржником заборгованості в ході виконання вказаного рішення суду.
11.          02.03.2021 АТ "ОГС "Київоблгаз" було вчинено односторонній правочин в порядку статті 601 Цивільного кодексу України щодо зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом подання заявнику заяви №810007-Сл-2534-0321 від 02.03.2021 про припинення зобов`язання у загальному розмірі 369 128 773,53 грн зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
12.          На підставі вказаної заяви №810007-Сл-2534-0321 від 02.03.2021 АТ "ОГС "Київоблгаз" було подано до господарського суду Київської області заяву від 02.03.2021 №0203/2021-Вих2 про визнання наказу від 06.07.2017 у справі №911/1173/16 таким, що не підлягає виконанню повністю. 
13.          11.03.2021 ухвалою Господарського суду Київської області заяву АТ "Київоблгаз" про визнання наказу від 06.07.2017 у справі №911/1173/16 таким, що не підлягає виконанню було прийнято до розгляду; зупинено виконання за наказом Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі №911/1173/16 до розгляду заяви від 02.03.2021 №0203/2021-Вих2. 
14.          12.03.2021 приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. було зупинено вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання наказу від 06.07.2017 у справі №911/1173/16 у ВП №59315908.

Подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство
15.          29.03.2021 до Господарського суду Київської області звернулось АТ "НАК "Нафтогаз України" із заявою від 24.03.2021 № 39/5-2347-21 про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "ОГС "Київоблгаз", у зв`язку з нездатністю останнього сплатити заборгованість на загальну суму 340  128  773,53 грн.
16.          Заява кредитора обґрунтована тим, що АТ "ОГС "Київоблгаз" не виконано у повному обсязі рішення Господарського суду Київської області у справі №  911/1173/16 та наявністю непогашеної заборгованості боржника на загальну суму 340 128 773,53 грн. 
17.          Заперечуючи проти заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "ОГС "Київоблгаз" у відзиві посилається на положення частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства та стверджує, що станом на дату подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, заборгованість була погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви АТ "ОГС "Київоблгаз" від 02.03.2021, провадження за наказом у справі № 911/1173/16 зупинено, а між АТ "НАК "Нафтогаз України" та АТ "ОГС "Київоблгаз" існує судовий спір щодо визнання зазначеного наказу таким, що не підлягає виконанню. Даний спір виник до подання АТ "НАК "Нафтогаз України" до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Зазначене, на думку АТ "ОГС "Київоблгаз" підтверджує спірність вимог заявника та є перешкодою для відкриття провадження у справі про банкрутство. 
18.          У доповнення до відзиву, АТ "ОГС "Київоблгаз" вказує, що факт дійсності заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог підтверджується також рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №    910/9617/20 за позовом ТОВ "Дніпропетровськгаззбут" до АТ "НАК "Нафтогаз України", треті особи: АТ "Дніпропетровськгаз", АТ "Дніпрогаз", АТ "Київоблгаз" про зобов`язання вчинити дій, визнання протиправними дій та стягнення 1    790    026 385,63 грн, яка наразі перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції. 
19.          Про наявність спору про право, на думку АТ "ОГС "Київоблгаз" також свідчить відкриття провадження у справі 910/5761/21 за позовом АТ "Київоблгаз" до АТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання зобов`язання припиненим, у якому АТ "Київоблгаз" просить визнати припиненим його зобов`язання   перед АТ "НАК "Нафтогаз України" в сумі 369 128 773, 53 грн на підставі заяви про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 02.03.2021 № 810007-Сл-2534-0312. 
20.          Окрім того, АТ "ОГС "Київоблгаз" вказує, що 20.04.2021 ним було отримано Аудиторський звіт (звіт незалежного аудитора) щодо АТ "ОГС "Київоблгаз", відповідно до якого боржник має достатній рівень платоспроможності, не відповідає законодавчому визначенню юридичної особи, яка неспроможна виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором не інакше, як через застосування судових процедур банкрутства.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду
21.          27.04.2021 ухвалою Господарського суду Київської області відмовлено у задоволенні заяви АТ "НАК "Нафтогаз України" про відкриття провадження у справі № 911/944/21 про банкрутство АТ "ОГС "Київоблгаз". Заяву арбітражного керуючого Зубка А.М., про участь у справі залишено без розгляду.
22.          27.04.2021 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2021 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №    911/944/21 залишено без змін. 
23.          Суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що враховуючи наявність одностороннього правочину, вчиненого АТ "ОГС "Київоблгаз" шляхом подання заяви №810007-Сл-2534-0321 від 02.03.2021 про припинення зобов`язання у загальному розмірі 369    128    773,53 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог; перебування на розгляді Господарського суду Київської області заяви АТ "Київоблгаз" від 02.03.2021 №0203/2021-Вих2 про визнання наказу по справі №911/1173/16 таким, що не підлягає виконанню, та наявності відкритого касаційного провадження у справі №910/9617/20, предметом дослідження по якій є, в тому числі, договір відступлення права вимоги, укладений між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" та АТ "Київоблгаз", на підставі якого у АТ "ОГС "Київоблгаз" виникло право вимоги до НАК "Нафтогаз України", зарахування зустрічних однорідних вимог за яким здійснено АТ "Київоблгаз" та дійшли висновку, що спір, який виник між сторонами, стосується наявності/відсутності самого грошового зобов`язання у АТ "ОГС "Київоблгаз" та пов`язаний із нормами матеріального права, а саме - щодо презумпції правомірності правочину, припинення зобов`язання зарахуванням, що не може бути вирішений в межах розгляду заяви НАК "Нафтогаз України" про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "ОГС "Київоблгаз".
24.          Також суди попередніх інстанцій вказали, що відповідно до Аудиторського звіту, проведеного ПП Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн", станом на 31.12.2020 балансова вартість активів АТ "Київоблгаз" перевищувала зобов`язання на 589939,42 тис. грн. За висновком аудитора, інформація щодо платоспроможності АТ "Київоблгаз" є достовірною. Підстави вважати підприємство неплатоспроможним відсутні, оскільки АТ "Київоблгаз" має достатній рівень платоспроможності. 
25.          Суди дійшли висновків, що за таких обставин, навіть якщо погашення заборгованості не відбудеться шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, заборгованість боржника може бути погашена за рахунок майна боржника, отже АТ "ОГС "Київоблгаз" не відповідає законодавчому визначенню юридичної особи, яка неспроможна виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором не інакше, як через застосування відповідних судових процедур банкрутства.
26.          З огляду на таке, суди дійшли висновків про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі №911/944/21 про банкрутство АТ "ОГС "Київоблгаз".

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
27.          28.07.2021 АТ "НАК "Нафтогаз України" надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Північний апеляційний господарський суд касаційну скаргу, в якій скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій. Скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 та ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі № 911/944/21, а передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
28.          Щодо підстав на касаційне оскарження судових рішень, скаржником зазначено, що касаційна скарга подається на підставі пунктів 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суди, на думку касатора, неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, а саме:
-          частини першу-третю та шосту статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, що виявились у неналежній перевірці обґрунтованості вимог заявника, помилкових висновках про наявність спору про право між кредитором і боржником, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував зазначені норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20; від 07.07.2021 у справі № 904/5819/20; від 16.06.2021 у справі № 910/6210/20; від 13.08.2020 у справі №      910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/16413/19);  
-          частини третю, шосту статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, що виявились у помилкових висновках про наявність спору про право між кредитором і боржником, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження (невірна оцінка дій (правочину) боржника щодо зарахування зустрічних однорідних вимог), висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній;
-          частину четверту статті 75 Господарського процесуального кодексу України, що виявились у порушенні процесу та ігноруванні обставин встановлених рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили (висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній);
-          статті 236 Господарського процесуального кодексу України, що виявилось у недотриманні вимог процесуального закону щодо законності та обґрунтованості судового рішення. 
29.          При цьому, скаржник вважає, що висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності спору про право щодо кредиторських вимог АТ "НАК "Нафтогаз України" суперечить частині шостій статті Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки грошові вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" до AT "ОГС "Київоблгаз" на суму 340 128 773,53 грн вже були предметом судового розгляду в межах справи №911/1173/16, у якій прийнято остаточне судове рішення, що набрало законної сили. Спір про право щодо вимог заявника вже вирішено, а тому грошові вимоги є безспірними.
30.          На думку скаржника, в силу приписів статей 210, 236 та 237 Господарського процесуального кодексу України та статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, суди, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі про банкрутство, мали дослідити обставини щодо того чи відповідає вимогам законодавства погашення грошових вимог АТ "НАК "Нафтогаз України" у відповідний спосіб (шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог) та як наслідок з`ясувати чи дійсно зобов`язання боржника перед кредитором припинені. 
31.          Скаржник вважає, що суди першої та апеляційної інстанції відповідні обставини не з`ясували та не дослідили чим порушили норми статей 210, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, скаржник вказує, що зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлені AT "ОГС "Київоблгаз" заявами від 02.03.2021 №210007-Сл-2534-0321 та від 21.05.2019 №810-Сл-7775-0519, є по суті одним і тим самим правочином водночас, повторний залік зустрічних однорідних вимог, проведений AT "ОГС "Київоблгаз" (заява від 02.03.2021 №810007-Сл-2534-0321), не створює юридичних наслідків щодо припинення зобов`язання перед заявником, оскільки недійсність даного правочину встановлена рішенням Господарського суду Київської області від 30.07.2020 у справі № 911/1421/19. Суди попередніх інстанції помилково не застосували до спірних правовідносин положення статей 204 та 216 Цивільного кодексу України щодо недійсності правочину.
32.          Також, АТ "НАК "Нафтогаз України" стверджує, що висновки Верховного Суду щодо питання застосування частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства у подібних правовідносинах відсутні.
33.          Крім того, скаржник стверджує, що суди першої та апеляційної інстанції прийшли до необґрунтованих висновків, що у зв`язку із розглядом справи №910/9617/20 між кредитором та боржником існує спір щодо наявності/відсутності грошового зобов`язання, з огляду на суб`єктний склад учасників справи №910/9617/20 та їх статус, а обставини справи, предмет дослідження тощо у справі №910/9617/20 прямо чи опосередковано не стосуються фактів та обставин, які були встановлені у справі про стягнення №911/1173/16 та не може жодним чином вплинути на безспірність грошових вимог АТ "НАК "Нафтогаз України".
34.          Додатково скаржник зазначає, що на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, Північний апеляційний господарський суд постановою від 28.04.2021 скасував рішення Господарського суду м. Києва від 11.01.2021 у справі №910/9617/20 та підтвердив відсутність зобов`язання АТ "НАК "Нафтогаз України" перед AT "ОГС "Київоблгаз" на підставі договорів відступлення права вимоги від 13.05.2019 №56S810-12205-19 та №56S810-12448-19, які були підставою для вчинення правочину зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.03.2021 №810007-Сл-2534-0321 та від 21.05.2019 №810-Сл-7775-0519, та встановлено відсутність зустрічного зобов`язання.
35.          Щодо існування спору про право у зв`язку із зверненням AT "ОГС "Київоблгаз" у справі №911/1173/16 із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню скаржник посилається на правові висновки  Верховний Суд в постановах від 12.10.2018 у справі №910/9026/13 та від 03.03.2018 у справі №5011-9/15826-2012, відповідно  до яких в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.
36.          Скаржник також не погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що AT "ОГС "Київоблгаз" не відповідає законодавчому визначенню юридичної особи, яка неспроможна виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором не інакше, як через застосування відповідних судових процедур банкрутства, з огляду на поданий боржником Аудиторський звіт та стверджує, що єдиним доказом, який може виступати підтвердженням зі сторони боржника його платоспроможності, є виконання боржником своїх зобов`язань перед ініціюючим кредитором та погашення наявної заборгованості.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
37.          26.10.2021 до Верховного Суду від АТ "ОГС "Київоблгаз" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому наведено прохання залишити скаргу без задоволення, а прийняті у справі ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду - без мін. 
38.          АТ "ОГС "Київоблгаз", посилаючись на положення частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, стверджує, що станом на дату подання AT "НАК "Нафтогаз України" до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заборгованість була погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви AT "ОГС "Київоблгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 02.03.2021 №810007-Сл-2534-0321; провадження за наказом Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі №911/1173/16 зупинено, а між AT "НАК "Нафтогаз України" та AT "Київоблгаз" існував та існує станом на сьогодні судовий спір щодо визнання зазначеного наказу таким, що не підлягає виконанню та який виник до подання заявником до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.
39.          АТ "ОГС "Київоблгаз" також звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 31.08.2021 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 у справі №910/9617/20, а справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, що також підтверджує існування між сторонами спору про право.
40.          АТ "ОГС "Київоблгаз" стверджує, що правова позиція оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 у даній справі не суперечить та узгоджується з правовими позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/3074/20; від 19.08.2020 у справі №910/2522/20; від 07.07.2021 у справі №904/5819/20; від 16.06.2021 у справі №910/6210/20; від 13.08.2020 у справі №910/4658/20; від 03.09.2020 у справі №910/16413/19.
41.          АТ "ОГС "Київоблгаз" також вважає, що позиція скаржника відносно того, що його грошові вимоги ніби-то є безспірні, не заслуговує на увагу, оскільки на момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство AT "Київоблгаз", провадження за наказом Господарського суду Київської області від 06.07.2017 року у справі №911/1173/16 зупинено, а між AT "НАК "Нафтогаз України та AT "Київоблгаз" існував та наразі існує судовий спір щодо визнання зазначеного наказу таким, що не підлягає виконанню та є перешкодою для відкриття справи про банкрутство. Про наявність спору про право також свідчить відкриття провадження у справі №    910/5761/21 за позовом AT "Київоблгаз" до AT "НАК "Нафтогаз України" про визнання зобов`язання припиненим, у якій AT "Київоблгаз" просить визнати припиненим зобов`язання AT "Київоблгаз" перед AT "НАК "Нафтогаз України" у сумі 369    128    773,53 грн на підставі заяви про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 02.03.2021 №810007-Сл-2534-0312.
42.          Крім того, уже після прийняття оскаржуваної постанови AT "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до AT "ОГС "Київоблгаз" про визнання недійсним правочину, а саме заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №810007-Сл-2534-0321 від 02.03.2021 та ухвалою Господарського суду Київської області від 05.05.2021 відкрито провадження у справі №911/1254/21 за зазначеною позовною заявою.
43.          АТ "ОГС "Київоблгаз" стверджує про необґрунтованість визначеної скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки висновок щодо застосування частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства уже сформований Верховним Судом в постанові від 03.09.2020 у справі №910/16413/19.
44.          Щодо платоспроможності АТ "ОГС "Київоблгаз" осктанній посилається на висновок аудитора, за яким AT "ОГС "Київоблгаз" не відповідає законодавчому визначенню юридичної особи, яка неспроможна виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором не інакше, як через застосування відповідних судових процедур банкрутства. Крім того, АТ "ОГС "Київоблгаз" посилається на те, що 29.08.2021 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", згідно з положеннями якого передбачено, що підлягає врегулюванню на умовах цього Закону, зокрема  заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили. На думку АТ "ОГС "Київоблгаз" має законодавчо передбачене право на врегулювання заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" яка виникла через протиправну поведінку НКРЕКП, шляхом процедур визначених Законом.

В. Касаційне провадження
45.          25.08.2021 касаційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Жукова С.В., Огородніка К.М.
46.          У зв`язку з перебуванням судді Жукова С.В. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/944/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Пєсков В.Г., суддя - Банасько О.О., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.09.2021.
47.          14.09.2021 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 та на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №    911/944/21 залишено без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду докази сплати судового збору в сумі 22    700 грн.
48.          27.09.2021 на виконання вимог вказаної ухвали скаржником подано клопотання про усунення недоліків касаційної скарги (отримана Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду 29.09.2021), надано Суду платіжне доручення №    0000020713 від 30.07.2021 про сплату судового збору у розмірі 45 400 грн.
49.          13.10.2021 ухвалою Верховного Суду, зокрема, поновлено АТ "НАК "Нафтогаз України" строк на касаційне оскарження; відкрито касаційне провадження у справі № 911/944/21 Господарського суду Київської області за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 та ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі № 911/944/21; розгляд скарги призначено на 25.11.2021; надано учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 26.10.2021.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
50.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
51.          У цій справі АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "ОГС "Київоблгаз" у зв`язку з наявністю заборгованості боржника за договором купівлі-продажу природного газу, яка підтверджена судовим рішенням та частково погашена, на загальну суму 340 128 773,53 грн.
52.          Верховний Суд зауважує, що процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства. 
53.          Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. 
54.          Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів. 
55.          Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства. 
56.          Положення частин першої-п`ятої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. 
57.          У силу частини восьмої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед іншого, зазначається про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.
58.          Згідно з частиною третьою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
59.          Таким чином стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому за колом осіб, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.02.2021 у справі №    904/3251/20.
60.          Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.
61.          Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 68 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 48 постанови від 03.09.2020 у справі №    910/16413/19).
62.          Однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
63.          Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
64.          Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (висновок викладений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №    910/4658/20, від 16.09.2020 у справі №    911/593/20).
65.          Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство. Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20.
66.          У цій справі вимоги АТ "НАК "Нафтогаз" обґрунтовані наявністю заборгованості АТ "ОГС "Київоблгаз" за договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 в загальному розмірі 340 128 773,53 грн, яка підтверджена рішенням Господарського суду Київської області від 11.10.2016 у справі №    911/1173/16.
67.          При цьому, судами першої та апеляційної інстанцій також встановлено, що у  зв`язку з частковим погашенням АТ "ОГС "Київоблгаз" заборгованості під час виконання наказу у справі №    911/1173/16, ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2021 у справі № 911/1173/16 визнано наказ від 06.07.2017 таким, що не підлягає виконанню частково, на суму 34 749 087,59 грн.
68.          Також, як встановлено судами, 02.03.2021 АТ "ОГС "Київоблгаз" було вчинено односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом подання АТ "НАК "Нафтогаз України" заяви № 810007-Сл-2534-0321 від 02.03.2021 про припинення зобов`язання у загальному розмірі 369 128 773,53 грн зарахуванням зустрічних однорідних вимог. На підставі вказаної заяви №    810007-Сл-2534-0321 від 02.03.2021 АТ "ОГС "Київоблгаз" подано до Господарського суду Київської області заяву від 02.03.2021 № 0203/2021-Вих2 про визнання наказу від 06.07.2017 у справі № 911/1173/16 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.03.2021 заяву АТ "Київоблгаз" про визнання наказу від 06.07.2017 у справі №    911/1173/16 таким, що не підлягає виконанню, прийнято до розгляду; зупинено виконання за наказом Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/1173/16 до розгляду заяви від 02.03.2021 №    0203/2021-Вих2. 
69.          Крім того, на час розгляду цієї справи, судами попередніх інстанцій встановлено наявність відкритого апеляційного провадження за апеляційною скаргою НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №    910/9617/20, предметом дослідження по якій є, в тому числі, договір відступлення права вимоги, укладений між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" та АТ "Київоблгаз", на підставі якого у АТ "Київоблгаз" виникло право вимоги до НАК "Нафтогаз України", зарахування зустрічних однорідних вимог за яким здійснено АТ "Київоблгаз".
70.          Отже, враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо вчинення АТ "ОГС "Київоблгаз" одностороннього правочину шляхом подання заявнику заяви про зарахуванням зустрічних однорідних вимог; перебування на розгляді Господарського суду Київської області заяви АТ "Київоблгаз" про визнання наказу у справі № 911/1173/16 таким, що не підлягає виконанню; наявності незавершеного провадження у справі №    910/9617/20, предметом дослідження по якій є також договір відступлення права вимоги, за яким у АТ "ОГС" Київоблгаз" виникло право вимоги до НАК "Нафтогаз України", колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів першої та   апеляційної інстанцій про те, що спір, який виник між сторонами, стосується наявності/відсутності грошового зобов`язання у АТ "ОГС "Київоблгаз" перед АТ "НАК "Нафтогаз" та не може бути вирішений в межах розгляду заяви НАК "Нафтогаз України" про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "ОГС "Київоблгаз".
71.          Крім того, колегія суддів зауважує, що Верховним Судом неодноразово зверталася увага на те, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), який подано до суду до звернення кредитора із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство однозначно свідчить про наявність спору про право в розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (зокрема, постанови Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20). 
72.          Зі встановлених у цій справи судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що оспорення АТ "ОГС "Київоблгаз" наявності та розміру заборгованості перед заявником мало місце ще до звернення АТ "НАК Нафтогаз України" до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, що беззаперечно свідчить про наявність спору про право між ініціюючим кредитором та боржником в розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства та є підставою для відмови заявнику у відкритті провадження у справі про банкрутство. 
73.          Доводи касаційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз" про те, що оскільки грошові вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" до AT "ОГС "Київоблгаз" вже були предметом судового розгляду в межах справи № 911/1173/16, у якій прийнято остаточне судове рішення, що набрало законної сили, то спір про право щодо вимог заявника вже вирішено, а тому грошові вимоги є безспірними, Суд відхиляє та зазначає, що рішення суду у справі № 911/1173/16 у даному випадку не ставиться під сумнів, однак вже під час його виконання спірним став розмір, наявність та структура непогашеної заборгованості боржника. 
74.          У цьому випадку посилання скаржника на неврахування судами постанов Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20; від 07.07.2021 у справі № 904/5819/20; від 16.06.2021 у справі №    910/6210/20; від 13.08.2020 у справі №    910/4658/20, від 03.09.2020 у справі №    910/16413/19 Суд не бере до уваги, оскільки такі базуються на невірному тлумаченні скаржником категорії "спору про право" між кредитором та боржником. 
75.          Водночас, у цій справі висновки судів попередніх інстанцій відповідають позиції, наведеній у вказаних постановах щодо встановлення наявності/відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора як обов`язкової умови для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, а також щодо моменту виникнення спору про право відносно моменту звернення кредитора із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
76.          Доводи скаржника про недослідження судами вчинених боржником правочинів щодо зарахування зустрічних однорідних вимог та не застосування до спірних правовідносин положень статей 204 та 216 Цивільного кодексу України щодо недійсності правочину Суд відхиляє та погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що господарський суд в межах підготовчого засідання за правилами Кодексу України з процедур банкрутства при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство позбавлений можливості надавати оцінку правомірності зустрічних вимог боржника до кредитора.
77.          Посилання скаржника на правові висновки  Верховного Суду в постановах від 12.10.2018 у справі №910/9026/13 та від 03.03.2018 у справі №5011-9/15826-2012 колегія суддів не бере до уваги з огляду на неподібність правовідносин у наведених справах, предметом розгляду в яких було питання визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та у цій справі № 911/944/21 про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
78.          Твердження скаржника, що на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, Північний апеляційний господарський суд постановою від 28.04.2021 скасував рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/9617/20 та підтвердив відсутність зобов`язання АТ "НАК "Нафтогаз України" перед AT "ОГС "Київоблгаз" на підставі договорів відступлення права вимоги від 13.05.2019 №56S810-12205-19 та №56S810-12448-19, які були підставою для вчинення правочину зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.03.2021 №810007-Сл-2534-0321 та від 21.05.2019 №810-Сл-7775-0519, та встановлено відсутність зустрічного зобов`язання, колегія суддів відхиляє, оскільки на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали така обставина ще не існувала, що виключає її оцінку та врахування місцевим господарським судом та не свідчить про порушення судом процесуального права в частині встановлення обставин справи та оцінки доказів. 
79.          Посилання скаржника щодо обставин платоспроможності боржника Суд не бере до уваги, оскільки у цій справі такі вимагають від Суду оцінки доказів, що виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції в силу положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, а також не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності між сторонами спору право  як підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство. 
80.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги про наявність підстав для скасування ухвали та постанови судів попередніх інстанцій про відмову у відкритті провадження у цій справі про банкрутство не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим Суд відмовляє в задоволенні скарги та залишає без змін прийняті судові рішення. 
81.          Окрім того, у цій справі Верховний Суд також враховує як специфічний суб`єктний склад сторін, так і сутнісну сторону правовідносин, що виникли між ними як суб`єктами ринку природного газу. 
82.          Відповідно до положень Статуту ініціюючого кредитора у цій справі - АТ "НАК "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 1044, засновником та єдиним акціонером Компанії є держава. Функції з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі Компанії виконує Кабінет Міністрів України. 
83.          Боржник, в свою чергу є оператором газорозподільної системи. 
84.          Суд відзначає, що ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання. 
85.          При цьому, такі відносини є державно регульованими, що проявляється, зокрема, у прийнятті низки законів, постанов та інших нормативних актів щодо, зокрема, встановлення/зміни тарифів, пільг, порядку розрахунків, врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, в тому числі за рахунок субвенцій державного бюджету, встановлення для певних суб`єктів обов`язкового надання послуг з постачання/транспортування/розподілу газу тощо. 
86.          Колегія суддів відзначає, що Велика Палата Верховного Суду у справі №    922/3013/18 від 23.10.2019 вказала на наявність адміністративного-правового регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату природного газу. Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію № 493, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто державою офіційно визнається неможливість підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (залежно від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).
87.          Верховний Суд доходить висновку, що саме у межах позовного провадження з урахуванням сутнісної специфіки відносин між ініціюючим кредитором та боржником та особливостей публічно-правового регулювання газопостачання як галузі промисловості слід встановити природу газу (для яких потреб), наявність зустрічного зобов`язання та зарахування, розмір та структуру вимог кредитора.
88.          Крім того, Суд також вважає за необхідне зазначити, що 29.08.2021 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", відповідно до положень якого врегулюванню підлягає, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України"), не сплачена станом на розрахункову дату. Стаття 6 вказаного Закону також встановлює порядок списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.
89.          З наведеного можна зробити висновок, що держава, як вже зазначалося вище, визнаючи неможливість підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки, із прийняттям Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" вчиняє дії, спрямовані на врегулювання такої заборгованості, зокрема, шляхом проведення взаєморозрахунків за рахунок видатків державного бюджету, реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування, що в свою чергу свідчить про можливість врегулювання заборгованості цих підприємств саме у спірних відносинах без застосування процедур банкрутства.  
90.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
91.          У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
92.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
93.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга АТ "НАК "Нафтогаз України" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 та ухвала Господарського суду Київської області від 27.04.2021 - залишенню без змін.

В.  Розподіл судових витрат
94.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308,  статтею 309,     315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 та ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №    911/944/21 залишити без змін. 
3.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    О. Банасько
                                                                                          
                                                                                                    К. Огороднік