ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10399/20  Номер провадження 22-ц/814/2211/21	Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л. В.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Одринської Т.В., 
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,
розглянувши в письмовому провадженні м. Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2021 року, -  
В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2020 року ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 0833/016744-ZP від 04.12.2012 в розмірі 34 556,30 грн., понесені судові витрат та витрати на правничу допомогу.
Позов мотивовано тим, що 04.12.2012 року між до ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір Банківського поточного (карткового) рахунку № 0833/016744-ZP, ліміт кредитної лінії становить 50 000 грн. зі сплатою 18,0 % річних за користування кредитом. 
28 січня 2019 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ ФК «Веста» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ ФК «Веста», а ТОВ ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту.
29 січня 2019 року між ТОВ ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 0833/016744-ZP від 04.12.2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та боржником.
ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач зі своєї сторони порушив умови договору та станом на 21.08.2020 року має загальну заборгованість у розмірі 34 556,30 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10217,68 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 16103,77 грн; заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги – 2917,81 грн; нараховані 3% річних – 920,73 грн.; втрати від інфляції – 2047,62 грн.; нарахована пеня за подвійною ставкою НБУ – 2348,69 грн., яку ТОВ «Вердикт Капітал» просило стягнути з відповідача на свою користь.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2021 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 0833/016744-ZP від 04.12.2012
В розмірі 26321,45 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 10217,68 грн., заборгованість за відсотками – 16103,77 грн..
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1601,10 грн., з оплати правничої допомоги в розмірі 3808,00 грн, а всього : 5409,10 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено право вимоги за кредитним договором № 0833/016744-ZP від 04.12.2012 надано належні докази на підтвердження існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками, заявленої позивачем. Нарахування інфляційних витрат та пені суд вважав необґрунтованим.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в частині задоволених вимог.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, позивач належними доказами не довів факт відступлення прав вимоги за договором. Крім того не було доведено факт видачі кредитних коштів в заявленому розмірі, їх використання та погашення, оскільки первинних бухгалтерських документів позивачем надано не було. Окрім того, позивачем не надано розрахунок заборгованості за тілом кредиту до дати відступлення права вимоги. Зазначає, що підстав для нарахування відсотків за договором ані банк, ані позивач не мали права, оскільки строк кредитування складав один рік.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04.12.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір Банківського поточного (карткового) рахунку № 0833/016744-ZP, відповідно до умов якого позичальнику відкрито рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії не більше 50 000 грн., строком на рік, з можливістю його автоматичного продовження зі сплатою 18 % річних.
Позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором (а.с. 10-12).
28 січня 2019 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ ФК «Веста» укладено договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА, за яким за плату останній отримує право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку 1-1 до Договору. 
29 січня 2019 року між ТОВ ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого ТОВ ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт капітал», а ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку 1-1 до Договору. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вважав що позивач належними та допустимими доказами довів право вимоги за кредитним договором № 0833/016744-ZP від 04.12.2012. Визначений позивачем розмір заборгованості суд також вважав доведеним. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія судів погодитися не може, виходячи з наступного.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Положеннями частини 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження своїх прав кредитора позивач послався на факт відступлення права вимоги за кредитом від ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «ФК «Веста» на підставі договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року та подальше відступлення такого права вимоги від ТОВ «ФК «Веста» до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року.
В свою чергу, вказані договори передбачають лише загальні умови передання первісним кредитором до нового права вимоги до певної кількості боржників, в той час як перелік таких боржників, підстави та розмір грошових зобов`язань з їх складовими мали бути передбачені у відповідних додатках до вказаних договорів. ТОВ «Вердикт Капітал» надало копію витягу з додатку №1-2 до договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року (а.с.43). В той же час представлена до суду копія витягу з додатку до договору від 29 січня 2019 року містить лише дані щодо передання від ТОВ «ФК «Веста» до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги до відповідача, однак не містить інформації щодо переуступки таких вимог від ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «ФК «Веста». При цьому такий документ містить лише підпис та печатку Генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал», та не містить відповідних доказів, що його було підписано зі сторони ТОВ «ФК «Веста».
Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості, крім самого розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на Анкету № 083300005580, Договір № 0833/016744-ZP від 04.12.2012 проте, вони не містять інформації про нарахування заявленої суми та її складових, даних про внесення відповідачем платежів, фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом заявленого розміру грошових вимог.
Долучені до матеріалів справи (після ухвалення судового рішення) надані позивачем додатки 1-1 до договору факторингу від 28 січня 2019 року та договору відступлення права вимоги від 29 січня 2019 року (а.с. 146-154), який передбачає характеристику права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, не містить в переліку кредитного договору № 0833/016744-ZP від 04.12.2012 року.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно положень частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Згідно договору факторингу №2019 -1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року, неможливо встановити за якими конкретно кредитними договорами передано права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА». Також немає можливості визначити, чи має фактор право наступного відступлення прав вимоги за кредитними договорами, переданими йому за договором факторингу.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ПАТ «Укрсоцбанк» відступило право грошової вимоги за Кредитним договором 0833/016744-ZP від 04.12.2012 року ТОВ «ФК «Веста», яке, в свою чергу, відступило право грошової вимоги ТОВ «Вердикт Капітал».
В матеріалах справи  відсутні належні та допустимі докази розміру заборгованості відповідача за його грошовими зобов`язаннями за договором № 0833/016744-ZP від 04.12.2012. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який її не довів.
За таких обставин, враховуючи, що існування заборгованості за кредитним договором, а також наявність у позивача прав кредитора за кредитним договором належним чином не підтверджуються, позовні вимоги щодо стягнення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю.
Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2021 року з ухваленням нового, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості необхідно відмовити. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги 2401,60 грн.
Керуючись ст.ст 367,  п.2 ч.1 ст. 374, п. 3, 4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2021 року скасувати, ухвалити нове.
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2401,60 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Повний текст постанови складено 02.11.2021

Головуючий:                                                 Т.В. Одринська
Судді:                                                         О.О. Панченко
                                                                         В.П. Пікуль