Справа № 126/2318/20
Провадження № 22-ц/801/2464/2021
Категорія: 96
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року	Справа № 126/2318/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Сопруна В. В., Стадника І. М.
Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2020 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,
Рішення ухвалив суддя Рудь О. Г.
Рішення ухвалено у м. Бершадь Вінницької області
Повний текст рішення складено 30 листопада 2021 року,

Встановив:
У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з вона проживала разом із чоловіком ОСОБА_4 із 1998 року разом однією сім`єю у цивільному шлюбі, а з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 у зареєстрованому шлюбі у будинку по АДРЕСА_1 та вели спільне господарство, мали спільний побут і спільно вирішували всі побутові проблеми; підтримуючи один одного, спільно виконували усі побутові роботи, а саме: прибирання та ремонт будинку, приготування їжі, прання одягу, утримання худоби, птиці. Спільне проживання із 1998 року підтверджується довідкою № 727 від 19 червня 2020 року, виданою Шляхівською сільською радою Бершадського району, довідкою № 1164 від 06 жовтня 2020 року, виданою Шляхівською сільською радою Бершадського району, а також копією свідоцтва про розірвання попереднього шлюбу ОСОБА_4 із ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Під час спільного подружнього проживання вони придбали автомобіль ВАЗ 212140-111-30, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який 12 жовтня 2011 року був зареєстрований на чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Після смерті чоловіка, маючи намір оформити належним чином спадкове майно, яким є транспортний засіб, 1/2 частина якого належала померлому ОСОБА_4 , вона звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що даний автомобіль був придбаний у період подружнього життя, коли шлюбні відносини не були зареєстровані у встановленому законом порядку.
Внаслідок цього вона позбавлена можливості набути право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .
Факт проживання однією сім`єю із чоловіком ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу із 1998 року підтверджується крім довідок № 727 і 1164, також довідкою Шляхівської сільської ради № 728 від 19 червня 2020 року, з якої вбачається, що відповідно до записів погосподарських книг за 2006-2020 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина.
Також цей факт підтверджується фотографіями, які були зроблені за час спільного проживання, спільного відпочинку та спільної присутності на святах, поясненнями свідків.
Заявник просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4 з 1998 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3.
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про залучення до участі у справі заінтересованою особою ОСОБА_6 .
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2020 року заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1998 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.
В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та стягнути із ОСОБА_2 понесені нею судові витрати: судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Зазначила, що рішення суду не відповідає вимогам закону і ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції не врахував, що спірний автомобіль є спадковим майном, щодо якого існує спір про право за участю чотирьох спадкоємців, а не двох, як встановив суд першої інстанції. Суд не витребував від нотаріуса спадкову справу з метою встановлення кола спадкоємців. Судом порушено вимоги частини 4 статті 315 ЦПК України, яка передбачає відмову у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлено під час розгляду справи - заява залишається без розгляду. При цьому суд також не врахував роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року.
Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказала на незаконність ухвали суду від 30 листопада 2020 року стосовно не залучення до участі у справі заінтересованою особою спадкоємця.
Заявник ОСОБА_2 надіслала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, вважаючи, що рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю не порушує спадкових прав ОСОБА_1 , тому її апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
Заінтересована особа відзив на апеляційну скаргу не надала.
У судове засідання учасники справи не з`явилася.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.
Задовольняючи вимоги заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив із доведеної та встановленої судом обставини проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_4 із 1998 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу і що такий факт має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини.
Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Завітне Бершадського району Вінницької області помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , видане 16 березня 2020 року виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 14 (а. с. 8).
Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бершадського району, актовий запис № 2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб; прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_7 , дружини - ОСОБА_8 (а. с. 9). 
Під час спільного подружнього проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_2 придбали автомобіль ВАЗ 212140-111-30, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який 12 жовтня 2011 року був зареєстрований на чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а. с. 14).
Також судом встановлено, що факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю із чоловіком ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу із 1998 року підтверджується довідками № 727 і 1164 (а. с. 10, 11), та довідкою Шляхівської сільської ради № 728 від 19 червня 2020 року, з якої вбачається, що відповідно до записів погосподарських книг за 2006-2020 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина (а. с. 12).
Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2). Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства (ч. 4).
За правилами статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина 1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (частина 2). 
Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 2 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
У пункті 21 цієї постанови роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. 
До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно із спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. 
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області серії НОМЕР_5 , актовий запис № 69, вбачається, що 12 травня 1998 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 13).
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Відповідно до пункту 5 частини 2 цієї статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Особливості розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені главою 6 розділу ІV (статті 315-319) Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
За правилами статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що посвідчують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Згідно із частиною 1 статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Отже, звернувшись до суду із заявою про встановлення даного факту заявник у заяві, крім іншого, зобов`язана була зазначити докази, які свідчать про відсутність або наявність інших спадкоємців за заповітом і за законом.
Як вбачається із поданої до суду ОСОБА_2 заяви, заінтересованою особою у ній вона зазначила лише одного спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_3 - матір спадкодавця ОСОБА_4 , інших спадкоємців не зазначила.
Судом залишено без задоволення заяву спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_6 з тих підстав, що він не надав доказів, що він є спадкоємцем ОСОБА_4 та не зазначив, яким чином рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки.
Додана заявником ОСОБА_2 до заяви довідка № 1164 від 06 жовтня 2020 року, видана виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бершадського району свідчить про те, у померлого ОСОБА_4 є спадкоємці за законом: мати ОСОБА_3 , 1928 року народження; дружина - ОСОБА_2 - 1968 року народження; син - ОСОБА_6 , 1984 року народження; дочка - ОСОБА_1 , 1987 року народження (а. с. 10).
У поданій особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , апеляційній скарзі, вона вказує на те, що у померлого її батька ОСОБА_4 є чотири спадкоємці першої черги: мати, дружина і двоє повнолітніх дітей. А також зазначає про те, що між цими спадкоємцями існує спір про право.
Із наданої особою, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 довідки № 889 від 21 жовтня 2021 року, виданої старостою Джулинської сільської ради, вбачається, що у померлого ОСОБА_4 є спадкоємці за законом: мати ОСОБА_3 , 1928 року народження; дружина - ОСОБА_2 - 1968 року народження; син - ОСОБА_6 , 1984 року народження; дочка - ОСОБА_1 , 1987 року народження.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Шляхівською сільською радою Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 34, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_9 , батьком якої є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_5 .
ОСОБА_9 22 вересня 2016 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 , про що виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бершадського району видано свідоцтво серії НОМЕР_7 , актовий запис № 6; прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_11 , дружини - ОСОБА_11 .
Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Шийко В. Б. 13 жовтня 2020 року за № 102/02-31 винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_4 , оскільки шлюб був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, а транспорті засоби: автомобіль марки ВАЗ-212140-111-30, 2011 року випуску та причіп марки, моделі ПР КРД 050100, 2005 року випуску, зареєстровані за спадкодавцем до реєстрації шлюбу - 15 червня 2005 року і 12 жовтня 2011 року, тому на підставі статті 57 СК України є особистою приватною власністю спадкодавця та не являються спільним майном подружжя (а. с. 7).
Таким чином,  ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , і яка прийняла спадщину, може бути заінтересованою особою у цій справі. В даному випадку існує спір про право на спадкове майно, до складу якого входять спірні транспортні засоби, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.
Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкриття провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.
Згідно роз`яснень, наданих у пункті 3 постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року із послідуючими змінами, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Враховуючи викладене, оскільки в даному випадку має місце спір про право на спадкове майно, до складу якого входять спірні транспортні засоби, і такий спір повинен вирішуватися у порядку позовного провадження, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, підлягає залишенню без розгляду на підставі частини 6 статті 294 і частини 4 статті 315 ЦПК України.
З урахуванням висновку суду про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду, вимоги апеляційної скарги про стягнення судових витрат підлягають до задоволення.
Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3).
Згідно вимог частин 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. 8 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При подачі апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 , сплатила судовий збір в розмірі 681,00 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надала копію ордера серії ВН №145272 від 22 жовтня 2021 року (а. с. 36, зворот); договір про надання правової допомоги адвокатом від 22 жовтня 2021 року; акт (звіт) виконаної роботи адвокатом за договором про надання правової допомоги адвокатом; квитанцію № 467 від 22 жовтня 2021 року про сплату ОСОБА_1 гонорару за договором від 22 жовтня 2021 року у справі № 126/2318/20 в сумі 3000,00 грн.
Відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Заявник ОСОБА_2 не заявляла клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, понесених ОСОБА_1 . 
Таким чином, із заявника ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги адвокатом в сумі по 3000,00 грн. та в рахунок повернення сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 681,00 грн., а разом 3681,00 грн. на користь особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 . 
На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315, ст. 367, 374, 377, 382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2020 року скасувати.
Заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, залишити без розгляду.
Роз`яснити заявникові, що вона має право подати до суду позов на загальних підставах.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі по 3681,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	В. В. Сопрун  	
  	І. М. Стадник