ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

02 листопада 2021 року                                                                          Справа № 902/335/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Гудак А.В. 

секретар судового засідання Пузирко В.В.,

представники учасників справи:
позивача-            Ольчедаївський А.М.;  
відповідача 1-    не з`явився;            
відповідача 2-    не з`явився,      

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Фермерського госпо-дарства «Ольчедаївського А.М.» на рішення господарського суду Вінницької області від 27.07.2021, повний текст якого складено 06.08.2021, у справі №902/335/21 (суддя Тварковський А.А.)

за позовом     Фермерського господарства «Ольчедаївського А.М.» 
с.Біляни Чернівецького району Вінницької області
до                   1. Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області м.Вінниця
                     2. Чернівецької селищної ради смт.Чернівці Чернівецького району Вінницької області
про визнання недійсною додаткової угоди та зобов`язання поновити договір оренди,-

У квітні 2021 року до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Ольчедаївського А.М.» (надалі в тексті – Фермерське господарство)  до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (надалі в тексті – Управління Держгеокадастру) та Чернівецької селищної ради про визнання недійсною додаткової угоди і зобов`язання поновити договір оренди.(т.1, арк.справи 1-10).
За наслідками розгляду справи №902/335/21 господарський суд Вінницької області рі-шенням від 27.07.2021 відмовив у задоволенні позову. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням передбачених законом наслідків недійсності. Разом з тим, Позивач не наво-дить правових підстав для визнання Угоди недійсною, як і не наводить підстав для зобов`язання Відповідача-2 поновити договір оренди від 12.05.2005, при цьому, будь-яких доказів, які б свідчили про факт обману Позивача чи відсутності волевиявлення останнього при вчиненні спірного правочину матеріали справи не містять.(т.1, арк.справи 226-230).
Не погоджуючись із рішенням, Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 27.07.2021 та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.(т.2, арк.справи 77-80).
Обґрунтовуючи скаргу Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та про-цесуального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що орендар -ФГ «Ольчедаївського А.М.» у встановлений Договором та чинними правилами 90 денний термін повідомив орендодавця про намір поновити Договір оренди землі, про що 05.02.2020 через прозорий офіс подав орендодавцеві заяву. Орендодавець, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, у місячний термін після закінчення строку договору оренди підготувало письмові заперечення у вигляді Наказу від 12.06.2020 №2-12037/15-20-СГ, в якому змінювало нормативно грошову оцінку землі до розміру 354   690 грн 28 коп. Але Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області вище зазначене заперечення, а саме Наказ від 12.06.2020 №2-12037/15-20-СГ, в якому змінювало нормативно грошову оцінку землі до розміру 354   690 грн 28 коп. – не надіслало орендодавцю листом-повідомленням, чим порушоло вимоги Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 31.03.2005). А тому виходячи із вище викладеного, укладена 22.07.2020 Додаткова угода до договору оренди землі від 12.05.2005 є нечинною. Відповідно до вимог частини 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 31.03.2005 – укладений Чернівецькою районною державною адміністрацією Вінницької області та ФГ «Ольчедаївського А.М.» Договір оренди землі від 12.06.2005 повинен бути поновлений на такий самий строк і на таких самих умовах. Оскільки Чернівецька селищна рада Вінницької області наділена правом власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 0524982700:05:002:0240, загальною площею 12,5 га, в тому числі: 1,2481 га сіножатей та 11,2519 га пасовищ поліпшених, що розташована на території Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області – вона і повинна поновити Договір оренди землі укладений 12.05.2005 Чернівецькою районною державною адміністрацією Вінницької області та ФГ «Ольчедаївського А. М.».
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Позивача, а ухвалою від 11.10.2021 розгляд справи призна-чено на 02.11.2021.(т.2, арк.справи 20, 50).
28.09.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Управління, а 30.09.2021 та 20.10.2021 пояснення Селищної ради, у яких вони просять суд відмовити в задоволенні апеля-ційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 35-41, 47, 55-56).
У судовому засіданні апеляційної інстанції 02.11.2021 представник Позивача підтримав доводи скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. 
Інші учасники справи не забезпечили явку своїх представників у призначене на 02.11.2021 судове засідання, при цьому, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, Чернівецькою районною державною адміністрацією Вінницької області-орендодавцем та Фермерським господарством «Ольчедаївського А.М.»-орендарем 12.05.2005 укладено Договір оренди землі, зареєстрований Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» 03.10.2005 за №040582700001 (надалі в тексті – Договір), за умовами п.п.1,2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення відповідно до розпорядження Чернівецької РДА №31 від 07.02.2005, яка знаходиться на території Гонтівської сільської ради, загальною площею 12,5 га, у тому числі 12,5 га ріллі (т.1, арк.справи 13-15).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 122   202 грн 37 коп.(п.5 Дого-вору).
Договір укладено на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. (п.8 Договору).
Орендна плата за користування земельною ділянкою – 50 грн за 1 га щорічно.(п.9 Договору).
Відповідно до п.36 Договору зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін.
Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 Договору). Договір підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.(т.1, арк. справи 15).
Матеріалами справи стверджується, що на замовлення ФГ «Ольчедаївського А.М.» Приватним підприємством «Гео-Світ» виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ФГ «Ольчедаївського А.М.» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (інв.№5-13 від 16.10.2013).(т.1, арк.справи 16-44).
З матеріалів справи, а саме технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ФГ «Ольчедаївського А.М.», вбачається, що згідно земельно-облікових документів (ф.6-зем) земельна ділянка (кадастровий №0524982700:05:002:0240) ФГ «Ольчедаївського А.М.» загальною площею 12,5000 га, в т.ч.:1,2481 га сіножатей та 11,2519 га пасовищ поліпшених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гонтівської сільської ради Чернівецького району відноситься до категорії земель сільськогоспо-дарського призначення.(т.1, арк.справи 33).
Відділ Держземагенства у Чернівецькому районі Вінницької області висновком №1269 від 18.10.2013 погодив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ФГ «Ольчедаївського А.М.» загальною площею 12,5000 га, в т.ч.: 1,2481 га сіножатей та 11,2519 га пасовищ поліпшених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гонтівської сільської ради Чернівецького району.(т.1, арк.справи 36).
Департаментом екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адмініст-рації  у 2013 році видано Погодження №08/357 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 12,5000 га в оренду ФГ «Ольчедаївського А.М.» для ведення товар-ного сільськогосподарського виробництва (в т.ч. в межах прибережної захисної смуги – 1,2481 га), з яких сіножаті – 1,2481 га, пасовища поліпшені – 11,2519 га (т.1, арк.справи 37).
Фермерське господарство 19.02.2020 подало до Управління Держгеокадастру заяву про поновлення договору оренди землі від 12.05.2005, укладеного Чернівецькою районною держав-ною адміністрацією та ФГ «Ольчедаївського А.М.» з відповідним пакетом документів. Заявник просив надати в оренду земельну ділянку площею 11,4268 га кадастровий №05249827000: 05:002:0272 та визначити розмір орендної плати згідно пункту 13 та збільшити її на величину інфляції в порівнянні з 2019 роком.(т.1, арк.справи 150).
За результатами розгляду заяви 18.03.2020 Управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області видано наказ №2-7266/15-20-СГ «Про поновлення договору оренди землі» на земельну ділянку площею 11,4268 га із кадастровим №0524982700:05:002:0272, термін оренди – 7 років та орендна плату в розмірі 12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 32609 грн 21 коп.(т.1, арк.справи 158).
Управління Держгеокадастру наказом №2-12037/15-20-05 від 12.06.2020 внесло зміни до абзацу 2 пункту 2 наказу Головного управління від 18.03.2020 №2-7266/15-20-СГ «Про понов-лення договору оренди землі», виклавши його в такій редакції: « 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 354   690 грн 28 коп.».(т.1, арк.справи 159). 
З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Держгеокадастру-орендодавцем та Фер-мерським господарством-орендарем 22.07.2020 укладено Додаткову угоду №353 до договору оренди землі від 12.05.2005 (надалі в тексті – Додаткова угода), відповідно до якої сторони погодились поновити договір оренди землі від 12.05.2005, укладений між Чернівецькою район-ною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Ольчедаївського А.М.» і заре-єстрований 03.10.2005 у Державному реєстрі земель за №040582700001.(т.1, арк.справи 160165).
Відповідно до пунктів 2, 5 Додаткової угоди, в оренду передається земельна ділянка площею 11,4268 га – рілля, сіножаті. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення додаткової угоди становить 354   690 грн 28 коп.
Матеріалами справи, зокрема витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стверджується, що реєстрацію іншого речового права – права оренди за Додатковою угодою здійснено 09.03.2021.(т.1, арк.справи 195-196).
Вважаючи, що Додаткову угоду підписано поспіхом, а під час більш детального ознайом-лення із текстом з`ясувалось, що до умов без погодження Фермерським господарством внесено зміни, а саме змінено розмір земельної ділянки, розмір орендної плати (внаслідок зміни розміру нормативно-грошової оцінки) та термін дії договору, який мав бути 15 років – Позивач просить визнати недійсною Додаткову угоду від 22.07.2020 №353 до договору оренди землі від 12.05. 2005 та поновити договір оренди землі від 12.05.2005.(т.1, арк.справи 1-10).
Як зазначалось вище, рішенням від 27.07.2021 господарський суд Вінницької області в задоволенні позову відмовив у повному обсязі.(т.1, арк.справи 226-230).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Предметом даного спору є визнання недійсною додаткової угоди до договору.
Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти – юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України). 
Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України) – госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення зобов`язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України). 
Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин, згідно зі ст.193 ГК України, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у ви-падках та порядку, визначеному законодавством.
Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.
При цьому, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Так, підставою недійсності правочину, відповідно до ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів зауважує, що положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним та настання відповідних наслідків: відповідність змісту правочину вимогам закону, додержання встановленої форми правочину, правоздатність сторін правочину, у чому конкретно полягає неправомірність дій сто-рони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до статті 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов, тобто на момент підписання договору його сторонами.
За результатами розгляду такого спору про визнання недійсним правочину вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було пору-шено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Під порушенням права суд розуміє такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Отже, суб`єктами оскарження правочину згідно положень цивільного законодавства є сторони або інша заінтересована особа, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Матеріали справи свідчать, що звертаючись із позовом та апеляційною скаргою Позивач виходить з того, що укладена 22.07.2020 Додаткова угода до договору оренди землі від 12.05.2005 є нечинною, оскільки відповідно до вимог частини 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 31.03.2005 – Договір оренди землі від 12.06.2005 укладений Чернівецькою районною державною адміністрацією Вінницької області і Фермерським господарством повинен бути поновлено на такий самий строк і на таких самих умовах. На переконання Позивача, оскільки Чернівецька селищна рада Вінницької області наділена правом власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 0524982700:05:002:0240, загаль-ною площею 12,5 га, в тому числі: 1,2481 га сіножатей та 11,2519 га пасовищ поліпшених, яка розташована на території Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, то вона і повинна поновити укладений 12.05.2005 Договір оренди землі.
Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів звертає увагу, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальний порядок укладення господарських договорів встановлено статтею 181 ГК України. Так, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спроще-ний спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті – Закон), оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.(ст.2 названого Закону). 
При цьому, відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Законом України «Про фермерське господарство» (надалі в тексті – Закон), який у таких правовідносинах є спеціальним нормативно-правовим актом.
Так, відповідно до ст.1 Закону – фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського госпо-дарства, відповідно до закону. Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.(ч.1 ст.5 Закону).
Як вірно встановлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, спірні від-носини щодо продовження строку дії Договору оренди виникли між Фермерським господарством та Управлінням саме у зв`язку зі зверненням першого з приводу документального оформлення орендних відносин земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності на новий строк.
При цьому, матеріали справи свідчать, що оспорювана Додаткова угода укладена Позивачем та Відповідачем-1 на підставі ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а не внаслідок автоматичного поновлення договору на тих же умовах і на той самий строк.
Так, стаття 33 вказаного Закону передбачає дві різні (самостійні) підстави поновлення договору оренди: 1) укладення договору оренди з попереднім орендарем на новий строк у зв`язку з реалізацією орендарем переважного права на укладення договору на новий строк (частини перша – п`ята статті), та 2) «автоматичне» поновлення договору після спливу строку дії договору (частина шоста статті 33).
Колегія суддів приймає до уваги, що при поновленні договору оренди землі його умови мо-жуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.(ч.4 ст.33 Закону).
Зміст цієї норми права дає підстави для висновку, що при поновленні договору оренди землі на новий строк сторонами можуть не досягнути згоди щодо зміни інших істотних умов договору, зокрема, орендної плати. Так, на час виникнення спірних відносин між Позивачем і Відповідачем-1 істотними умовами договору оренди землі, за змістом ст.15 Закону, були: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди;  орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, стро-ків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі могли зазначатися інші умови.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орен-додавцем рішення.(ч.5 ст.33 Закону).
Таким чином, за змістом частини 5 статті 33 Закону – орендодавцю надано право в місячний термін розглянути подані орендарем документи з метою встановлення таких обставин: чи належно орендар виконував умови договору оренди землі, строк дії якого спливає , а відтак, чи зберігається за ним переважне право на продовження договірних відносин оренди земельної ділянки державної форми власності (ч.1 ст.33 Закону); чи відповідає проект додаткової угоди вимогам закону та, власне – чи відповідає вимогам ст.15 Закону договір оренди землі, строк дії якого спливає (наприклад, чи зазначено кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки, чи відповідає розмір орендної плати, умови та порядок її сплати вимогам чинного законодавства тощо (перше речення ч.5 ст.33 Закону); чи виникає необхідність узгодити з орендарем істотні умови договору, якщо договір оренди землі, строк дії якого спливає не відповідає вимог статті 15 Закону або вимогам іншого закону (перше речення ч.5 ст.33 Закону); чи немає інших заперечень для прийняття рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності) та для укладення з орендарем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (друге речення ч.5 ст.33 Закону); чи, навпаки, є підстави прийняти рішення про відмову поновити договір оренди землі та направити орендарю лист-повідомлення про прийняте рішення (друге речення ч.5 ст.33 Закону).
З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в силу приписів ч.1 ст.215 ЦК України підставою для визнання Додаткової угоди недійсною може бути недотримання стороною (сторонами) вимог, встановлених статтею 203 цього Кодексу, саме на момент укладення такої угоди.
У спірній Додаткові угоді визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 11,4268 га – рілля, сіножаті. Позивач вказує, що Управлінням Держгеокадастру без згоди Фермерського господарства змінено площу земельної ділянки. 
Разом з тим у заяві від 19.02.2020 Позивач просив надати в оренду земельну ділянку саме такою площею.(т.1, арк.справи 150).
Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділян-ки станом на 05.05.2020, тобто до моменту укладення оспорюваної Додаткової угоди, норма-тивно-грошова оцінка земельної ділянки площею 11,4268 га кадастровий номер 0524982700: 05:002:0272 була визначена в розмірі 354 690 грн 28 коп.(т.1, арк.справи 174).
За змістом статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Тому визначення у Додатковій угоді строку оренди в 7 років не суперечить нормі Закону. 
Відповідно до частини 1 статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина 1 статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
При вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України слід виходити з того, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведе-ності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; запере-чення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів право-чину не має істотного значення.
Обов`язок доведення відповідних обставин покладається на позивача.
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач не наводить правових підстав для визнання Додаткової угоди недійсною, як і не наводить підстав для зобов`язання Відповідача-2 поновити договір оренди від 12.05.2005; будь-яких доказів, які б свідчили про факт обману Позивача чи відсутності волевиявлення останнього при вчиненні оспорюваного правочину матеріали справи не містять.
Безпідставним є також твердження Позивача, що наказом №2-12037/15-20-СГ «Про внесення змін до наказу» від 12.06.2020 Управління Держгеокадастру в односторонньому порядку змінило умови Договору оренди землі, змінивши грошову оцінку землі, чим порушило ч.1 ст.188 ГК України, оскільки Додаткова угода укладена на підставі ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», тобто з погодженням нових істотних умов, 
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія судів вважає, що матеріалами справи спростовуються посилання скаржника на недійсність Додаткової угоди, оскільки на її виконання сторонами вчинялись дії, передбачені у предметі такої угоди. 
Враховуючи всі вищевикладені обставини в сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставність позовних вимог, позаяк оспорювана Додаткова угода укладена на виконання її умов з реальною метою та настанням наслідків.
Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Позивача про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо безпідставності позову, а тому рішення суду першої інстан-ції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визна-ються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Позивача-Фермерського господарства «Ольчедаївського А.М.» на рішення господарського суду Вінницької області від 27.07.2021 у справі №902/335/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали справи №902/335/21  повернути до господарського суду Вінницької області.        

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Гудак А.В.