ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 року          м. Чернівці 

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.11.2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП, -
В С Т А Н ОВ И В : 

       Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.11.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 07.08.2021 року о 07.25 год. по вул. Головній, 56 в с. Дубівці керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
       На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Свої вимоги обґрунтовував тим, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом, оскільки інформація в ньому не відповідає дійсним обставинам. 07.08.2021 р. він не керував транспортним засобом в с. Дубівці, а рухався з с. Бобівці в напрямку м. Кіцмань, де був зупинений працівниками поліції в с. Драчинці. Протокол було повернуто судом на доопрацювання. Однак недоліки, вказані судом, виправлені не були, а доданий рапорт поліцейського не може розглядатися як доказ. 
ЄУНСС 718/2137/21 провадження №33/822/644/21 головуючий у 1 інстанції Масюк Л.О.
Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 року зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. А тому вважає, що жодного допустимого доказу керування ним автомобілем в с. Дубівці працівниками поліції не надано. 
       Вказував, що прилад Драгер, за допомогою якого пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, був несправним, і він погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння тільки в присутності двох свідків, які могли підтвердити справність приладу. Також до матеріалів справи було додано відео файли. Однак відео фіксація не проводилась стаціонарним відео реєстратором, на застосованому працівником поліції технічному засобі не відображається дата і час здійснення відео фіксації, а тому не можливо встановити чи дана відео фіксація здійснювалась саме 07.08.2021 року. Також відеозапис здійснювався не безперервно, з наявних відрізків неможливо встановити хронологію подій, керування ним транспортним засобом та неможливо встановити чи було поліцейськими дотримано вимоги ст. 266 КУпАП. 
       Стверджував, що працівники поліції грубо порушили вимоги ст. 266 КУпАП, не роз`яснили йому право на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а ознаки сп`яніння, вказані в направленні на огляд водія та протоколі про адміністративне правопорушення, різняться між собою, що викликає сумніви в їх достовірності та правдивості щодо виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння.
       Апелянт також посилався на практику ЄСПЛ, а тому вважає, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, так як відсутні достатні і неспростовні докази, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши ОСОБА_1 та його представника адвоката Гринчука В.С., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, переглянувши відеоматеріали, що містяться в справі, вважаю, що в задоволенні вимог апелянта необхідно відмовити.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.
       Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не оспорює факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому суд не наводить доводів на спростування тих фактів, які не оспорено апелянтом.
       Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
       Тобто, вказаною нормою встановлено порядок огляду водіїв, в тому числі і щодо можливості залучення свідків. Оскільки працівниками поліції здійснювалась відео фіксація, залучення свідків в цьому випадку не було необхідним, про що роз`яснювалось ОСОБА_1 . 
З відео запису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 в присутності працівника поліції підтверджує, що керував транспортним засобом та відмовляється пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», оскільки немає двох свідків. 
З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рік. Від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).
Крім того, з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.08.2021 р., вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд в Кіцманській ЦРЛ (а.с.3). 
       У відповідності до вимог п. 2.5  ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Оскільки ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не висловлював бажання проїхати в медичний заклад для проведення такого огляду, а бажав присутності свідків, працівники поліції правомірно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, вказавши на порушення ним пункту 2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Що стосується тверджень апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням КУпАП та те, що рапорт працівника поліції не є доказом, то вони є голослівними.
З оскаржуваної постанови вбачається, що судом, на підставі рапорту інспектора СРПП ВП №2 (м. Кіцмань) Чорнея І. та його пояснень в суді першої інстанції було встановлено місце вчинення правопорушення, а саме с. Дубівці. Сам по собі рапорт не є доказом винуватості правопорушника, а є процесуальним документом, в якому містяться певні обставини чи уточнення можливого вчинення правопорушення. 
       Також протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений він компетентною особою в межах повноважень, наданих їй, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
       Не заслуговують на увагу також посилання апелянта про те, що йому не було відомо про складання направлення на огляд в Кіцманську ЦРЛ через відсутність його підпису на вказаному направленні, оскільки з переглянутого відео запису в апеляційній інстанції вбачається, що ОСОБА_1 скористався своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовився надавати свої пояснення та підписувати документи, надані працівниками поліції. 
       Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутній такий доказ, як відеозапис з боді камер поліцейських, а наявні лише два відео файли, то вони є необґрунтованими. Статтею 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, органами та підрозділами поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
       Вказані вимоги про здійснення відеофіксації працівниками поліції були дотримані, а зафіксовані події були долучені до матеріалів справи. Доводи апелянта про те, що з відеофайлів неможливо встановити хронологію подій та дату відео фіксації є неспроможними, оскільки саме 07.08.2021 року відбувались події з участю ОСОБА_1 , який зображений на вказаному записі. 
З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування судового рішення та закриття провадження немає.
       На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,- 

                                       П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.11.2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.
       Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя                                 В.Ф.Кифлюк
Копія. Згідно з оригіналом: суддя