КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/14118/2021           
справа №755/13502/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року                                                                                                     м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В. 
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є. 
у справі за заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк", заінтересовані особи: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-
ВСТАНОВИВ:
 
            В серпні 2021 року АТ "Альфа-Банк" звернулось до суду із заявою про заміну сторони з ПАТ "Укрсоцбанк" на АТ "Альфа-Банк" у виконавчому провадженні за виконавчим написом нотаріуса №24556 від 31 жовтня 2017 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №401/61/07/-Пі від 06 липня 2007 року у розмірі 151575,93 долари США.
 
            Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження.
 
            Не погодившись з постановленою ухвалою, АТ "Альфа-Банк" подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
 
            Посилається на те, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі. Стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження", на яку послався суд, не регулює питань, за вирішенням яких заявник звернувся до суду. Звертає увагу, що виконавчого провадження не відкрито. Заява має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
 
            Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
 
            Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
 
 Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, посилаючись на положення Закону України "Про виконавче провадження" та КАС України, що регулюють питання оскарження дій та бездіяльності органів виконавчої служби в межах виконавчого провадження, дійшов висновку про те, що заміна сторони у виконавчому провадженні за виконавчим написом нотаріуса має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
 
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи.
 
Відповідно статті 87 Закону України "Про нотаріат":
Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
 
Відповідно до пункту статті 90 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
 
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
 
Апеляційний суд зазначає така ознака як відкрите виконавче провадження чи стан виконавчого документа, який ще не пред`являвся до виконання, не змінюють юридичної природи питання та порядку, у якому воно має бути вирішено судом, якщо для цього є підстави.
 
Стаття 442 (Заміна сторони виконавчого провадження) ЦПК України знаходиться в розділі VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)".
 
Натомість, відповідно до КАС України питання щодо заміни сторони виконавчого провадження врегульовано статтею 379 цього Кодексу, що знаходиться у розділі IV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах".
 
Розділ IVКАС України, відповідно до його змісту, урегульовує питання виключно з тих питань, що виникають в процесі виконання судових рішень, ухвалених відповідно до цього Кодексу.
 
На відміну від цього, розділ VI ЦПК України охоплює поряд з питаннями, що виникають в процесі виконання судових рішень, ухвалених відповідно до цього Кодексу, також і питання, що виникають в процесі виконання інших судових рішень та рішень інших органів.
 
З огляду на викладене, апеляційний суд уважає, що провадження у справі за заявою АТ "Альфа-Банк" має розглядатись в порядку цивільного судочинства.
 
Посилання суду першої інстанції на положення статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України, що регулюють питання оскарження дій та бездіяльності органів виконавчої служби, є помилковими, оскільки заявник звернувся не із скаргою на дії або бездіяльність органів виконавчої служби, а із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
            Відповідно до пункту 4 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року. 

 Суддя-доповідач                                                     Н.В. Поліщук

 Судді                                                                                    А.М. Андрієнко

                                                                                  В.В. Соколова