У х в а л а  
 
02 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/6427/19
провадження № 61-17021ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Загоруй Ірина Анатоліївна в особі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,
 
В с т а н о в и в:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Загоруй І. А. в особі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просив встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем               ОСОБА_2 в період з березня 1994 року по липень 2016 року, визнати спільною сумісною власністю подружжя та розділити нерухоме майно, яке знаходиться на АДРЕСА_1 , а саме: прибудову до жилого будинку під літ. А3 площею 69,5 кв. м., гараж під літ. З площею 56, 9 кв. м., майстерню під літ. Ж площею 57,2 кв. м., сарай під літ. К площею 25,3 кв. м., господарський блок під літ. Л площею 35,65 кв. м.
09 січня 2020 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про зміну предмету позову, доповнив свої позовні вимоги та просив визнати недійсним договір купівлі - продажу жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, укладений 25 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня              2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року - без змін.
18 жовтня 2021 року  ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року заявник вказує застосування в оскаржуваних рішеннях норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 489/5982/17, від 09 грудня                     2020 року у справі № 588/1181/17.
 
Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.  
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва                     від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду                 від 16 вересня 2021 року.
 
Витребувати із Дніпровського районного суду міста Києва                     цивільну справу № 755/6427/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Загоруй Ірина Анатоліївна в особі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         В. М. Ігнатенко

 
С. О. Карпенко
                                                                       
В. А. Стрільчука