ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року 
м. Київ
Справа №  924/1430/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька   Н.   О., Міщенко   І.   С.,
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко   М.   В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004"
на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 (суддя Димбовський   В.   В.)
і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 (головуючий суддя Савченко   Г.   І., судді Демидюк   О.   О., Павлюк   І.   Ю.)
у справі № 924/1430/20
за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі 1) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України і 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях
до 1) Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волчиський комбінат хлібопродуктів" і 2) Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - Публічне акціонерне товариства Державна акціонерна компанія "Хліб України"
про визнання недійсним договору
(у судовому засіданні взяли участь: прокурор - Грищенко   М.   А., представники відповідача   1 -  Коновалов   М.   А., відповідача 2 - Сапьолкіна   Н.   В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури (прокурор) звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (позивач 1) та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (позивач 2) до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (відповідач 1) та Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" (відповідач 2) про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та ПП "Аграрна компанія 2004", нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук   Є.   А., зареєстрованого у реєстрі за №   2712, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та ПП "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук   Є.   А., зареєстровано у реєстрі за №   2045.
2.          В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що спірний договір оренди державного майна укладено без відома та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (в управлінні якого перебуває майно), не уповноваженим орендодавцем (не Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області), без визначення/погодження орендної плати Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області, перед укладенням спірного договору оренди попит на право оренди не вивчався, незалежна оцінка об`єкта оренди не проводилась відповідно до вимог законодавства, суб`єкт оціночної діяльності з метою визначення ринкової вартості об`єкта оренди визначався не на конкурсних засадах, вартість об`єкта оренди та орендна плата визначені з порушенням вимог законодавства, зокрема без урахування їх індексації, орендна плата до державного бюджету не надходить, а плата за оренду нерухомого державного майна істотно занижена. Вказав, що зміст спірного договору оренди нерухомого майна не відповідає вимогам статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", пунктів 1.1, 1.2, 2.3, 3.1-3.7, 4.4 та іншим пунктам Типового договору оренди державного майна. Зауважив, що оскільки заходи щодо захисту права державної власності позивачами не вживалися, з даним позовом звертається прокурор.

Короткий зміст судових рішень 
3.          Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у справі №   924/1430/20 позов задоволено. Визнано недійсним спірний договір оренди нерухомого майна.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, виходив з того,  що матеріалами справи підтверджено, що спірний договір оренди від 16.08.2016 №   2712 (зі змінами від 09.06.2017 №   2045) було укладено без погодження з управителем майна - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та неналежним орендодавцем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області, за відсутності в орендодавця необхідного обсягу повноважень на його вчинення, що призвело до порушення прав позивачів в частині ефективного використання орендованого майна та недоодержання державою значної суми коштів за передачу в оренду державного майна. Відтак, договір оренди нерухомого майна  укладений без дотримання визначеного законодавством порядку для укладення такого виду правочинів, а тому підлягає визнанню недійсним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.          Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" подало касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 та направити справу №   924/1430/20 на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
6.          Скаржник не погоджується з ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій, зазначаючи, що судами було порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки не було надано належної правової оцінки усім обставинам справи у їх сукупності.
7.          Скаржник зазначає про те, що суди попередніх інстанцій ухвалюючи оскаржувані рішення зазначили про корпоратизацію ПАТ ДАК "Хліб України" та внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства, при цьому застосувавши норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" всупереч положенням статей 4 та 5 вказаного Закону.
8.          Обґрунтовуючи підставу, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу 5 частини першої статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" щодо майна, яке внесено до статутного капіталу ДАК "Хліб України", оскільки позов у цій справі обґрунтовано недодержанням сторонами порядку укладення договорів оренди, визначеного Законом України "Про оренду державного та комунального майна".
9.          Також скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу 2 частини першої статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №   2269-ХІІ, щодо майна, яке внесено до статутного капіталу ДАК "Хліб України", оскільки позов у цій справі подано в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях як органу, визначеного Законом України "Про оренду державного та комунального майна".
10.          Окрім цього, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет міністрів України" щодо майна, яке внесено до статутного капіталу ДАК "Хліб України", оскільки позов у цій справі подано в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України як органу, який за доводами позивача, уповноважений управляти спірним майном.

Позиція інших учасників справи
11.           Прокурор подав відзив на касаційну скаргу, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, зазначаючи, що рішення місцевого суду та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені в результаті повного дослідження наявних у справі доказів та є законними, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
12.          Прокурор стверджує, що спірний договір було укладено без відома та погодження позивачів, неуповноваженим орендодавцем в порушення вимог Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
13.          Прокурор зазначає, що відповідно до змісту статутних документів ДАК "Хліб України" та ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" вбачається, що останні можуть під час здійснення їх господарської діяльності набувати на праві приватної власності майно з підстав, визначених законом. При цьому, нерухоме майно, яке є предметом спірного договору оренди не відноситься до такого майна, оскільки воно було передане Міністерством агропромислового комплексу України для здійснення статутної діяльності ДАК "Хліб України" на праві господарського відання, вказане майно є власністю держави.
14.          Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ, ТА ВИСНОВКІВ, ДО ЯКИХ ВОНИ ПРИЙШЛИ 
15.          Державна акціонерна компанія "Хліб України" утворена відповідно до постанови На підставі постанови Верховної Ради України від 03.03.1995 №   88/95-ВР Волочиський комбінат хлібопродуктів належав до переліку об`єктів, які не підлягають приватизації у зв`язку з їх загальнодержавним значенням.
16.          Державна акціонерна компанія "Хліб України" утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 №   1000 у формі відкритого акціонерного товариства. Компанія є правонаступником Головного управління по хлібопродуктах та Головного управління комбікормової промисловості Мінсільгосппроду.
17.          Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відповідно до пункту 1.1 статуту Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" засновником Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" є ДАК "Хліб України". Підприємство створено шляхом реорганізації державного підприємства Волочиський комбінат хлібопродуктів на виконання згаданої вище постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №   1218.
18.          Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №   1218 "Про прискорення приватизації хлібоприймальних та хлібозаготівельних підприємств" Міністерство агропромислового комплексу зобов`язано передати у двомісячний термін до статутного фонду Державної акціонерної компанії "Хліб України" державне майно підприємств, зазначених у додатку №   3 до цієї постанови, перетворивши їх у дочірні підприємства Компанії.
19.          Згідно додатку №   3 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №   1218 в переліку хлібоприймальних і зернопереробних підприємств, державне майно яких передається до статутного фонду ДАК "Хліб України" по Хмельницькій області, значиться Волочиський комбінат хлібопродуктів.
20.          Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1996 №   1375 затверджено статут ДАК "Хліб України", відповідно до п. 8 якого, майно компанії є власністю держави і закріплюється за компанією на праві повного господарського відання. На виконання вказаної постанови на підставі акта оцінки наявного власного майна підприємства Волочиського комбінату хлібопродуктів Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998 до ДАК "Хліб України" передано майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів вартістю 7   288   741 грн.
21.          Згідно з пунктом 4.3 статуту Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" майно компанії передано у користування.
22.          Публічне акціонерне товариство ДАК "Хліб України" належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, що підтверджується, зокрема, даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до яких Міністерство аграрної політики України є органом управління ПАТ ДАК "Хліб України".
23.          Обставина належності ДАК "Хліб України" до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, правонаступником якого є Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства встановлена рішеннями суду у справі №   922/736/17. 
24.          Так, у постанові від 16.05.2019 у справі №   922/736/17 Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України, а доводи відповідача щодо того, що вказане Міністерство не наділено повноваженнями щодо управління майном, яке передано до статутного фонду ДАК "Хліб України", та воно не належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України відхилив з огляду на безпідставність.
25.          Державна акціонерна компанія "Хліб України" належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки відповідно до реєстру (переліку) суб`єктів господарювання державного сектору економіки (державних підприємств, їх об`єднань, дочірніх підприємств та господарських товариств, державна частка у статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків, що розміщений на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України
26.          З протоколу №   275 засідання правління ДАК "Хліб України" від 13.01.2016 вбачається, що за результатами розгляду листа ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" щодо забезпечення охоронності майна дочірнього підприємства, забезпечення обіговими коштами та відновлення основних засобів за рахунок налагодження стратегічного партнерства з іншими учасниками ринку ухвалили: погодити керівництву ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" передачу в оплатне користування частини майна ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП", в тому числі того, що потребує ремонту, а також не задіяного в господарській діяльності, зокрема ПП "Аграрній компанії 2004", у встановленому законом порядку.
27.          16.08.2016 між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004" укладено договір оренди нерухомого майна - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук   Є.   А., зареєстрований у реєстрі за №   2712.
28.          Згідно з пунктом 2.1 договору розмір орендної плати складає 8   000 грн на рік. Плата за оренду сплачується орендарем згідно договору оренди не пізніше 5 числа кожного розрахункового року (п.2.2 договору). Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення готівки в його касу (п.2.3).
29.          Орендар має право проводити за свій рахунок поліпшення та дообладнання об`єкту, що орендується, для потреб своєї господарської діяльності без отримання додаткових дозволів від орендодавця (п.3.4.4).
30.          Відповідно до пункту 4.1 договору строк оренди за цим договором встановлюється з моменту державної реєстрації права оренди об`єкта, що орендується по 16.08.2031.
31.          Листом від 28.12.2016 №   1-2-1053/2-9/798 ДАК "Хліб України" у відповідь на лист ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" повідомило, що надає згоду на передачу в оренду частини нежитлових будівель та споруд, що належать ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП", які не використовуються в господарській діяльності.
32.          Договором від 09.06.2017 до вказаного вище договору оренди нерухомого майна від 16.08.2016 внесені зміни, зокрема, у новій редакції викладено п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 4.1, 4.2, 4.3 договору оренди від 26.07.2016. Вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук   Є.   А., зареєстрований у реєстрі за №   2045.
33.          Згідно пункту 2.1 договору розмір орендної плати за користування визначеним п.1.1 цього договору об`єктом оренди складає 15% в рік від ринкової вартості, що визначена звітом про оцінку №   1/1212, виконаного ТОВ "Подільська незалежна оцінка" 12.12.2016. Ринкова вартість об`єкта оренди становить 324   100 грн, отже орендна плата за користування предметом оренди складатиме 48   615 грн в рік.
34.          Орендна плата в сумі 4   051,25 грн буде сплачуватись орендарем щомісячно до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем (п.2.2 договору).
35.          Строк оренди за цим договором встановлюється на 20 років (п.4.1 договору).
36.          Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, за відповідачем 1 на праві державної власності 14.06.2016 року зареєстровано приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (реєстраційний номер 951477768209), підстава для державної реєстрації: акт, серія та номер: б/н, виданий 15.12.1998, видавник: Міністерство агропромислового комплексу України та ДАК "Хліб України", виданий 18.04.2016 ДАК "Хліб України", 18.08.2016 зареєстровано інше речове право, а саме - договір оренди нерухомого майна, серія та №   2712 16.08.2016 приватним нотаріусом Гадайчук   Є.   А., 15.06.2017 зареєстровано договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №   2045 від 09.06.2017, 27.04.2018 в Реєстрі внесені виправлення та змінено форму власності з державної на приватну, станом на 15.06.2020, в Реєстр 19.05.2020 внесені виправлення в частині зміни форми власності на спірний в даній справі об`єкт з приватної на державну.
37.          Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області листом від 14.05.2020 №   72/8/202/3487 звернулося до заступника прокурора Хмельницької області з повідомленням про незаконне відчуження об`єктів нерухомого майна державної власності.
38.          Листом №   15/1-43вих-20 від 16.10.2020 та листом №   15/2-144вих-20 від 30.11.2020 Хмельницька обласна прокуратура зверталася до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та ДАК "Хліб України" щодо виявлених порушень закону із викладених у позові підстав, а також із листами від 16.10.2020 №   15/1-42вих-20 та від 30.11.2020 №   15/2-143вих-20 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.
39.          За результатами розгляду вказаних листів обласної прокуратури отримано лист ПАТ ДАК "Хліб України" від 28.10.2020 №   1-2-629/2-10/272; лист ДП "ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" від 27.11.2020; лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.11.2020 №   2152-07/67802-05, лист Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 10.11.2020 №   10-12/3070, лист Фонду державного майна України від 27.11.2020 №   10-46-24256, лист РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.12.2020 №   10-4/3527, лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.12.2020 №   2152-09/73731-05 із яких вбачається, що позивачі з метою захисту інтересів держави самостійно до суду не звертались та не мають наміру звертатися, що свідчить про нездійснення ними повноважень щодо захисту інтересів держави.
40.          За інформацією Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 10.11.2020 №   10-12/3070 будь-які листи щодо погодження розміру плати за оренду державного майна, чи заяви про оренду нерухомого майна, що перебуває у державній власності та знаходиться на балансі ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" до Регіонального відділення не надходили. Згідно із листом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.12.2020 №   10-4/3527 про факт укладення спірного договору з порушеннями законодавства Регіональне відділення дізналось 22.10.2020 після надходження листа обласної прокуратури від 16.10.2020 №   15/1-42вих-20.
41.          Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України повідомило листом від 12.11.2020 №   2152-07/67802-05 що міністерством не погоджувались договори оренди нерухомого майна розташованого за адресою Хмельницька обл., смт. Волочиськ, вул. Котляревського, 8. Також вказало, що майно, яке обліковується на балансі ДАК "Хліб України" та його дочірніх підприємств внесене до статутного капіталу Компанії, та відповідно до ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992, що діяв на моменту укладення договорів нерухомого майна (липень - серпень 2016 року) про які запитується у листі Хмельницької обласної прокуратури не є об`єктом оренди.
42.          Прокурор, з метою захисту інтересів держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України звертався до суду з позовом до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" з вимогою про скасування записів про державну реєстрацію права власності Комбінату на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19   244,2 кв. м, що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, в тому числі приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 951353868209; номер запису про право власності: 15030046) та визнання права державної власності за державою Україна в особі Міністерства на вищезазначені об`єкти нерухомого майна.
43.          Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі №   924/592/20, у задоволенні позову відмовлено.
44.          Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 по справі №   924/592/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватного акціонерне товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" про 1) скасування записів про державну реєстрацію права власності дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19   244,2 кв. м; 2) визнання права державної власності держави Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19   244,2 кв. м, що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів), (в тому числі приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 951353868209; номер запису про право власності: 15030046) касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволено частково, Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020 у справі №   924/592/20 скасовано, справу №924/592/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. 
45.          У постанові колегією суддів встановлено, зокрема, що за висновками судів попередніх інстанцій факт перебування спірного майна у державній власності не оспорюється учасниками справи, що у свою чергу виключає необхідність визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна, а також, що поза увагою судів залишилось те, що за даними державного реєстру власником спірного майна залишився відповідач, якому спірне майно у власність не передавалось.
46.          За висновками судів, на момент передачі Міністерством агропромислового комплексу України до ДАК "Хліб України" спірного майна майнового комплексу Волочиського КХП (акт Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998) для здійснення статутної діяльності вказаної ДАК на праві господарського відання діяв Декрет Кабінету Міністрів України від 15.12.1992 №8-92 "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності", відповідно до п. 1 якого покладено на міністерства та інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи державної виконавчої влади здійснення функцій щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності.
47.          Таким чином, державне майно Волочиського комбінату хлібопродуктів не могло бути і не є приватизоване чи корпоратизоване ДАК "Хліб України" чи будь-яким іншим суб`єктом господарювання, а передане ДАК "Хліб України" на підставі акта Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998 для здійснення статутної діяльності ДАК на праві господарського відання та з управління Мінагропрому (правонаступник - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) не вибуло..
48.          З матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно, що передано в оренду ПП "Аграрна компанія 2004", за правовим режимом є державним майном, що також підтверджується інформаційною довідкою від 15.06.2020.
49.          Крім того, як свідчать матеріали справи, спірне майно було зареєстровано за відповідачем на праві приватної власності, однак 19.05.2020 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено виправлення в частині зміни форми власності на державну.
50.          Судами враховано висновок, наведений у  постанові  Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 у справі №   924/592/20, згідно з яким проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися, як підстава для зміни форми власності державного майна; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта приватного права без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації. Також судом зазначено, що за висновками судів попередніх інстанцій факт перебування спірного майна у державній власності не оспорюється учасниками справи, що у свою чергу виключає необхідність визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна.
51.          За висновками судів, передане в оренду за спірним договором майно перебуває в державній власності, тобто є державним майном, що зумовлює застосування до цього майна правового режиму регулювання відносин майна державної форми власності.
52.          З огляду на встановлене суди дійшли висновку, що орендодавцем за спірним договором оренди нерухомого майна, укладеним 16.08.2016 (зі змінами внесеними договором від 09.06.2017), що перебуває в державній власності - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936,7 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, є Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів", якому державне майно передано у користування. Площа орендованого майна перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, а відтак за правилами, визначеними статтею 287 ГК України та статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", належним орендодавцем державного майна у такому випадку є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.
53.          Суди встановили, що відповідачем 1 було передано в оренду нерухоме майно державної власності, надане йому у користування, площею 936,7 кв. м, з порушенням встановленого законом порядку.
54.          Матеріалами справи підтверджено, що спірний договір оренди від 16.08.2016 №   2712 (зі змінами від 09.06.2017 №   2045) було укладено без погодження з управителем майна - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та неналежним орендодавцем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області, за відсутності в орендодавця необхідного обсягу повноважень на його вчинення, що призвело до порушення прав позивачів в частині ефективного використання орендованого майна та недоодержання державою значної суми коштів за передачу в оренду державного майна.
55.          Відтак, за висновками судів, спірний договір оренди нерухомого майна укладений 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", зі змінами внесеними договором від 09.06.2017, укладений без дотримання визначеного законодавством порядку укладення такого виду правочинів, а тому підлягає визнанню недійсним.

РОЗГЛЯД СПРАВИ ВЕРХОВНИМ СУДОМ
56.          Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11.10.2021 у зв`язку з перебуванням судді Дроботової Т.Б. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №   924/1430/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Случ О. В. (головуючий), судді: Волковицька Н. О., Міщенко І. С.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
57.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).

Щодо суті касаційної скарги
58.          Як зазначалося у пунктах 6-10 цієї постанови, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі є пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
59.          Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
60.          Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
61.          Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 910/18531/19).
62.          Предметом дослідження спору у справі є матеріально-правові вимоги про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, укладеного 16.08.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004" зі змінами внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004". Правовою підставою для звернення з позовом прокурора зазначено, зокрема, що спірний договір оренди державного майна укладено без відома та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (в управлінні якого перебуває майно) та неуповноваженим орендодавцем (не Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області).
63.          В основу оскаржуваних рішення і постанови покладено висновок судів про те, що орендодавцем за спірним договором є відповідач 1, якому державне майно передано у користування. При цьому площа орендованого майна перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, а відтак за правилами, визначеними статтею 287 Господарського кодексу України та статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", належним орендодавцем державного майна у такому випадку є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях. Також суди установили, що спірний договір оренди було укладено без погодження з управителем майна - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, що призвело до порушення прав позивачів в частині ефективного використання орендованого майна та недоодержання державою значної суми коштів за передачу в оренду державного майна. Відтак, спірний договір оренди нерухомого майна укладений без дотримання визначеного законодавством порядку укладення такого виду правочинів, а тому підлягає визнанню недійсним.
64.          Так, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово викладав позицію щодо застосування норм частини 3 статті 86, частин 2-4 статті 145 Господарського кодексу України у правовідносинах щодо розпорядження нерухомим майном державної форми власності, переданого до статутного фонду державного підприємства (ці висновки є загальними для таких правовідносин незалежно від предмету і підстав позовів, у справах, в яких такі правовідносини виникають).
65.          За висновками Верховного Суду проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися, як підстава для зміни форми власності на державне майно; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта права приватної власності без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (див. постанови Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 920/1077/16, від 28.03.2018 у справі № 925/792/17, від 08.05.2018 у справі № 925/875/17, від 22.05.2018 у справі № 915/1021/16, від 30.05.2018 у справі № 915/825/16, від 05.07.2018 у справі № 915/826/16, від 11.10.2018 у справі № 906/916/16, від 06.11.2018 у справі № 925/473/17, від 20.03.2019 у справі № 927/735/16, від 13.11.2019 у справі № 916/665/18, від 10.09.2020 у справах № 923/197/18 і № 923/576/18, від 01.10.2020 у справах №   924/647/18, №   912/1672/18, від 18.03.2021у справі №924/592/20).
66.          Суди у справі, яка переглядається, встановили, що держава в особі КМУ здійснила заходи щодо утворення Державної акціонерної компанії "Хліб України" і визначила розмір статутного капіталу останнього, проте майно (у тому числі яке є предметом спірного договору оренди), у власність відповідачу 1 не передавалось, а було передано у користування на праві повного господарського відання.
67.          Обставин припинення або відмови держави від права власності на спірний об`єкт нерухомого майна в порядку, встановленому п. 1, 2 ч.1 ст. 346, ч.3 ст. 347 ЦК України, а також прийняття власником рішення щодо зміни правового режиму майна, переданого у користування відповідача 1, судами встановлено не було. 
68.          Так, організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності визначені Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №   2269-ХІІ, чинного на момент виникнення спірних правовідносин у відповідній редакції, що діяла на момент укладення спірного договору оренди.
69.          Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
70.          Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.
71.          Відповідно до абз.4-5 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств (абз.4); майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (абз.5).   
72.          Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам (абз.2 ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №   2269-ХІІ).
73.          Статтею 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо єдиних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; 2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; 3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом; 4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.
74.          Аналогічні положення містяться і в ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", зокрема, орендодавцями нерухомого майна, яке є державною власністю є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.
75.          При цьому, підприємства, установи та організації є орендодавцями щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна (п.3 ч.1 ст.287 ГК України та абз.5 ст.5 Закону №   2269-ХІІ).
76.          Так, з огляду на наведене у пунктах 64-75 цієї постанови та з урахуванням встановлених обставин цієї справи (спірне майно було передано відповідачу 1 саме у користування) та підстав для задоволення позову (передача в оренду майна здійснена неналежним орендодавцем та без погодження з управителем майна) колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що спірний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, яке регулює порядок укладення договорів оренди нерухомого майна, яке є державною власністю. При цьому доводи касаційної скарги щодо неправильності / помилковості застосування зазначених норм законодавства до спірних правовідносин (пункти 8 і 9 цієї постанови) не спростовують правильних та обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій.
77.          Стосовно доводів касаційної скарги, викладених у пункті 10 цієї постанови колегія суддів зазначає таке.
78.          Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет міністрів України" Кабінет Міністрів України здійснює відповідно до закону управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами, делегує в установленому законом порядку окремі повноваження щодо управління зазначеними об`єктами міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям та відповідним суб`єктам господарювання; подає Верховній Раді України пропозиції стосовно визначення переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
79.          Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 у справі №   922/736/17 дійшов висновку, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерство аграрної політики та продовольства України, а доводи відповідача щодо того, що вказане Міністерство не наділено повноваженнями щодо управління майном, яке передано до статутного фонду ДАК "Хліб України", та воно не належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України відхилив з огляду на безпідставність.
80.          Суди попередніх інстанцій врахували наведений висновок Верховного Суду та дійшли до правильних висновків про те, що до сфери повноважень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України віднесено управління Державною акціонерною компанією "Хліб України", які не суперечать абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет міністрів України".
81.          Так, оскільки під час здійснення касаційного провадження у цій справі з підстави касаційного оскарження, визначеної у пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України, Верховним Судом не було встановлено допущених судами попередніх інстанцій порушень норм матеріального чи процесуального права з наведених у касаційній скарзі мотивів, відповідно, підстави касаційного оскарження є необґрунтованими, а відтак і підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у касаційного суду немає.
82.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.
83.          З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що інші доводи скаржника, наведені у касаційній скарзі, (1) не обґрунтовані підставами, передбаченими частиною другою статті 287 ГПК України, (2) не доводять порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, а (3) направлені на переоцінку доказів та обставин справи, що були предметом розгляду та їм була надана належна правова оцінка, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, а тому відхиляються Судом (касаційний розгляд здійснюється в межах, передбачених статтею 300 ГПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
84.          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
85.          Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
86.          Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятих у справі судових рішень.
87.          За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" залишити без задоволення, а оскаржувані рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат
88.          Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Cуд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у справі №   924/1430/20 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. В. Случ 

Судді                                                                                          Н.   О.   Волковицька

                                                                                          І.   С.   Міщенко