ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року                                                                              Справа № 903/276/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Грязнов В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" на рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 (суддя Дем`як В.М.) у справі № 903/276/21 
за первісним позовом: Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006", Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ", Волинська область, Старовижівський район, с. Рудня
про       стягнення 129 278 грн. 68 коп. 
за зустрічним позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ", Волинська область, Старовижівський район, с. Рудня
до відповідача: Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006", Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи
про стягнення 58 857,62 грн. штрафу

за участю представників сторін:
позивача за первісним позовом - Хомутов Г.В.
відповідача за первісним позовом - Кухарчук А.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі                   №903/276/21 первісний позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" (код ЄДРПОУ 41321698 ) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (код ЄДРПОУ 34216986) 94 278,68 грн. заборгованості, в т.ч.: 35 000 грн. - штрафу  та 59          278,68 грн. -  48% річних, а також 1655,44 грн. витрат по сплаті судового збору.  В решті первісного позову відмовлено. В зустрічному позові відмовлено.   
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі №903/276/21 в якій просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження; повністю скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задоволити зустрічний позов.
Скаржник зазначає, що між сторонами мали місце тривалі господарські відносини. У період дії Договору, як зазначалося у відзиві на позовну заяву, мало місце порушення взятих на себе зобов`язань із боку ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" щодо строків поставки продукції та її якості, проте оскільки сторони увесь час перебували у процесі переговорів між керівництвом компаній мало місце погодження  усіх спірних ситуацій мирним шляхом, у тому числі питання щодо зміни строків оплати.
Вважає, що зміна строків оплати  була узгоджена з ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006", а момент прострочення виконання грошового зобов`язання припав на поширення епідемії Covid-19 та дію карантину, що призвело до погіршення економічного становища підприємств.
Звертає увагу, що апелянт з метою погашення боргу звертався до банківських установ за додатковими кредитними коштами, що підтверджується Довідкою АТ "Райффайзен Банк Аваль" вих. №Д5-11-КБ/792 від 30.04.2021.
ТзОВ "ГОЛДЕН БЕРРІ" надало суду Висновок №19-22/01-3/107 Волинської торгово-промислової палати ТПП України від 09.06.2021 де встановлено факт ускладнення виконання Договору поставки №РВ-59 від 07.03.2019 між ТзОВ "ГОЛДЕН БЕРРІ" та ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" та рекомендовано оцінити ситуацію та ініціювати дії для зменшення додаткового фінансового навантаження через сплату штрафних санкцій на ТзОВ "ГОЛДЕН БЕРРІ" для отримання балансу інтересів обох сторін та спільного подолання викликів, які постали перед бізнесом через пандемію.
Апелянт вважає, що вказані обставини є достатніми для застосування судом вимог ч. 2 ст. 218 ГК України, вимог ст. 614 ЦК України та ст. 617 ЦК України щодо звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання та відмови у задоволенні первісного позову у повному обсязі.
Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки співвідношенню між сумою простроченого зобов`язання та розміром нарахованих штрафних санкцій, а також тій обставині, що відповідач за первісним позовом частково сплачував суму боргу. 
          Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі №903/276/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" на рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі №903/276/21; зупинено дію рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі №903/276/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.10.2021 об 14:20 год.
Запропоновано позивачу у строк до 27.09.2021 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів учасникам справи.
Також  роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України. 
Матеріалами справи стверджено, що ухвалу суду від 31.08.2021 отримано учасниками справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень наявні в матеріалах справи.
01.10.2021 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав викладених у ньому просить суд апеляційної інстанції залишити без змін рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі № 903/276/21, а подану апеляційну скаргу без задоволення.
21.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" подало письмові пояснення в яких апелянт просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задоволити зустрічний позов.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2021        прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" на рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі №903/276/21 до провадження колегією суддів у складі:        головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б.
В судовому засіданні 21.10.2021 представник відповідача за первісним позовом підтримала доводи апеляційної скарги, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції. Представник позивача за первісним позовом заперечив доводи апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення викладені у відзиві стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення сторін колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
07.03.2019 між ТзОВ "БІЗОН-ТЕХ 2006" (постачальник) та ТОВ "ГОЛДЕН БЕРРІ" (покупець) укладено договір поставки №РВ-59, за умовами якого, у порядку, строки та на умовах, визначених даним договором і специфікаціями до нього, постачальник зобов`язався поставляти та передавати у власність покупця  насіння для сівби, пестициди в препаративних формах (засоби захисту рослин) регулятори росту рослин і мікродобрива, мінеральні добрива, а покупець  зобов`язався приймати цей товар й оплачувати його (а.с. 12-15).
Пунктом 2.1 договору визначено, що погодженні сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються ними в специфікації до договору, що є невід`ємною його частинами.
Відповідно до п. 2.2. договору сторонами договору може бути укладено як одну, так і більшу кількість специфікацій до нього. Кожна наступна специфікація після першої регулює окрему поставку товару в рамках цього договору і не скасовує та не змінює попередні специфікації ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній. Сторони  в специфікації можуть вказати про непоширення на неї певних умов договору або застосування їх до певної специфікації на умовах, вказаних у такій специфікації. Тобто у випадку розходжень між умовами договору і умовами певної специфікації пріоритет мають умови такої специфікації.   
Згідно з п. 4.1 договору сторони передбачили, що товар постачається покупцю на таких умовах: FCA (склад постачальника) або DAP (склад покупця), добрива також можуть постачатися залізничним транспортом на умовах СРТ. У специфікації сторони вказують, на яких саме умовах (базисах) постачається товар та на яку адресу місця поставки, під яким сторони  розуміють місце, в якому постачальник  зобов`язується передати товар покупцеві вантажоодержувачу або перевізнику. Якщо в специфікації не визначенні умови поставки, то товар за нею постачається покупцю на умовах  FCA (склад, постачальника), адреса якого повідомляється покупцю на його запит. Усі базиси поставок розуміються сторонами згідно з правилами Інкотермс у редакції 2010, але умови договору мають пріоритет над правилами Інкотермс. У специфікації сторони можуть вказати інші базиси (умови) поставки товару, ніж ті, що вказані  в договорі.
За п. 4.5. договору підписання покупцем накладної або іншого документу про передачу йому товару засвідчує факт передачі йому разом із товаром усієї необхідної документації, що його стосується, у тому числі документів про якість товару, рекомендацій виробника щодо його використання, транспортування та зберігання. Датою поставки товару є дата, що вказана в накладній.
Приймання товару за кількістю та якістю. Перевірку кількості та якості товару покупець здійснює (у т.ч. в особі свого представника, що отримує товар) під час його отримання від постачальника або перевізника. Покупець до підписання накладної або іншого документу на отримання товару зобов`язується перевірити його кількість (у т.ч. вагу, кількість місць), цілісність його упаковки, пломб на ньому (якщо вони повинні бути присутніми), наявність і відповідність маркування, а також відсутність пошкоджень або ознак псування товару, а в разі їх виявлення зобов`язується негайно письмово заявити про це постачальнику (п. 4.9 договору).
Відповідно до п. 4.9.1. договору, якщо під час приймання товару сторонами заактовано невідповідність якості товару вимогам договору, то протягом 10 (десяти) днів з дати складання акту про недоліки товару постачальник за умови повернення йому покупцем всього товару, що визнаний неякісним, в поставленій постачальником упаковці, замінює неякісний товар на аналогічний товар належної якості або повертає отриманні за нього гроші в безготівковому порядку.  
Згідно з п. 4.9.8. договору, якщо в день отримання товару від покупця не надійшло претензій, або ним у цей день не було зроблено виклику представника постачальника для участі у відборі проб та в перевірці якості товару, або в цей день сторонами не було підписано акт про недоліки/недостачу товару, або у встановлені договором строки проби товару не були передані на арбітражне (експертне) визначення його якості, то товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем: за кількістю (одиниць виміру) – відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній; за якістю – відповідно до якості, вказаної в документі про якість.
Пунктом  5.2. договору погоджено, що оплата товару здійснюється відповідачем у гривнях у безготівковій формі шляхом переказу платіжним дорученням коштів на поточний рахунок позивача. Підставою для платежу є даний договір. Кошти  за добрива покупець зобов`язався  переказувати на окремий рахунок постачальника, реквізити якого окремо вказані в цьому договорі.
Згідно з п. 5.1. і п. 6.1.1. договору відповідач зобов`язався оплатити позивачу товар у строки, що вказані в специфікаціях. Якщо в специфікації не вказано строк оплати товару, то такий товар оплачується покупцем за 10 днів до граничної дати поставки його поставки покупцю.
Підпунктом 7.1.3 договору передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за даним  договором понад 40 календарних днів відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі  20 % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів.
Підпунктом 7.2.4. договору передбачено, що в разі прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань за цим Договором він замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, зобов`язується сплатити позивачу 48 процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. 
Відповідно до п. 9.1 договору визначено, що договір є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до кінця року в якому він був укладений. Усі поставки постачальником покупцю товару з моменту укладення цього договору і до кінця року, в якому був укладений цей договір, а також порядок їх оплати, регулюється цим договором. Усі підписані представниками сторін у період дії договору специфікації та накладні про передачу покупцю товару є  невід`ємним частинами договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставки, оплати товару за ними, відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється даним договором. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана специфікація на нього, то накладна на такий товар підписана представником покупця, прирівнюється до специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, а покупець зобов`язується оплатити такий товар на умовах, у строки та в порядку визначеним даним договором. Застосовуючи умови договору таких випадків сторони домовились в них замість слова специфікація застосовувати  слово накладна. Якщо в наступних роках сторони не укладуть  новий договір поставки товару, але фактично постачальником будуть здійснювати поставки товару покупцю, то цей договір продовжуватиме діяти та регулювати умови таких поставок між сторонами і в наступних роках  до дати  укладання ними нового договору поставки товару.
Договір підписаний сторонами.
На виконання умов договору та специфікацій  (а.с. 16-33, т.1 ) позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 2      942 881,15 грн. що підтверджується видатковими накладними, які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками без зауважень та заперечень (а.с. 34-58, т.1):
-№ 9767 від 29.03.2019 – 354           500,10 грн.;	-№ 28141 від 27.05.2019 – 8           376,12 грн.;	
-№ 9243 від 03.04.2019 – 156           672,47 грн.;	-№ 34389 від 20.06.2019– 4           486,32 грн.;	
-№ 13482 від 03.04.2019 – 221        250,00 грн.; -№ 13484 від 04.04.2019 – 221           250,00 грн.; -№ 15065 від 05.04.2019 – 221           250,00 грн.; -№ 15148 від 06.04.2019 – 88           500,00 грн.; -№ 15173 від 08.04.2019 – 221           250,00 грн.; -№ 15180 від 10.04.2019 – 221           250,00 грн.; -№ 13789 від 12.04.2019 – 43           679,16 грн.; -№ 13791 від 12.04.2019 – 211           674,14 грн.; -№ 14855 від 16.04.2019 – 195           457,20 грн.; -№ 19046 від 22.04.2019 – 118           511,29 грн.; -№ 21804 від 06.05.2019 – 191           462,40 грн.;	-№ 36079 від 04.07.2019 – 2           802,72 грн.;   -№ 38535 від 02.08.2019 – 40           437,90 грн.;   -№ 39485 від 12.08.2019 – 35           208,48 грн.;   -№ 39488 від 12.08.2019 – 27           228,77 грн.;   -№ 39489 від 12.08.2019 – 94           060,80 грн.;   -№39859 від 14.08.2019 – 170           489,28грн.;   -№ 41431 від 28.08.2019 – 13           078,08 грн.;   -№ 41623 від 29.08.2019 – 69           923,04 грн.;   -№ 48510 від 28.10.2019 – 1           843,20 грн;   -№ 48511 від 28.10.2019 – 8           239,68 грн.	
Сторонами також були підписані специфікації№1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №20, №21 в редакції від 23.01.2020; від 14.03.2019; від 01.04.2019; від 17.04.2019; 22.10.2019 (а.с. 16-33, т.1 ).
Відповідач в повному  розмірі оплатив отриманий товар, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача (а.с. 59-69, т.1), однак з порушенням строків оплати визначених сторонами.
Позивач звернувся з вимогою до відповідача про стягнення 70 000 грн. 00 коп. штрафу, та  59 278 грн. 68 коп. процентів за період прострочення з 01.04.2020 по 12.08.2020 (з урахуванням здійснених проплат).
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заперечень викладених у відзиві, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ст. ст.   6,   627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.629 ЦК України    договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Як встановлено вище, 07.03.2019 між ТзОВ "БІЗОН-ТЕХ 2006" (постачальник) та ТОВ "ГОЛДЕН БЕРРІ" (покупець) укладено договір поставки №РВ-59, за умовами якого, постачальник зобов`язався поставляти та передавати у власність покупця товар, а покупець  зобов`язався приймати цей товар й оплачувати його (а.с. 12-15).
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що відповідач за первісним позовом оплатив отриманий товар (а.с. 59-69, т.1), однак з порушенням строків оплати визначених сторонами у специфікаціях.
Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно підпункту 7.2.4 договору, в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару у відповідності до умов цього договору, покупець, відповідно до ст. 625 ЦК України, сплачує на користь постачальника компенсаційний платіж в розмірі 48% (сорок вісім відсотків) річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст.625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).
У зв`язку із порушенням строків оплати на підставі ст. 625 ЦК України та підпункту 7.2.4 договору позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом 48% річних за період з 01.04.2020 по 12.08.2020 в сумі 59        278,68грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування 48% річних є підставними, арифметично правильними та правомірно задоволеними.
Враховано при цьому, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання незалежно від того, виникла така неможливість з його вини чи випадково.  Зазначені проценти є не мірою відповідальності, а є платою за користування чужими грошовими коштами і стягуються незалежно від вини боржника
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Матеріали справи містять підтвердження прострочення грошового зобов`язання відповідачем за первісним позовом за договором, що не заперечується сторонами.
Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Так, підпунктом 7.1.3 договору сторони передбачили, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за даним  договором понад 40 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі  20 % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів.
У зв`язку із порушенням грошового зобов`язання за договором понад 40 календарних днів позивач за первісним позовом нарахував та заявив до стягнення з відповідача за первісним позовом штраф у розмірі 20 % від суми грошового зобов`язання, що становить 70 000 грн.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу, посилаючись при цьому на Висновок №19-22/01-3/107 Волинської торгово-промислової палати ТПП України від 09.06.2021 /а.с. 235-236 у т.2/.
Відповідно до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту (ч. 1 ст. 14 Закону).
Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону)
Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (ч. 1 ст. 14-1 Закону).
Так, ч. 2 ст. 14-1 Закону визначено перелік Форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Разом з тим, засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) регулюється регламентом затвердженим Рішення президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3).
     Так, зацікавлена особа звертається до уповноваженого органу - ТПП України або регіональної торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Якщо уповноважена особа на підставі аналізу наданих заявником документів, даних, інформації, доказів дійшла до висновку про наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили/унеможливлюють виконання зобов`язання заявника, термін виконання якого настав або настане найближчим часом, то вона приймає рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) ( п.6.10. Регламенту).
За результатами розгляду документів ТПП України/регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (п. 6.11. Регламенту).
Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) видається заявнику на бланку Торгово-промислової палати України / регіональної торгово-промислової палати. В сертифікаті вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин. У сертифікаті для сільгоспвиробників вказуються відомості щодо заявника, несприятливі погодні обставини, що викликали загибель чи пошкодження сільськогосподарських культур, площа загиблих (пошкоджених) с/культур та інші відомості, які стосуються конкретного заявника. У сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо податкових обов`язків/обов`язкових платежів вказується інформація про заявника, місце державної реєстрації, ідентифікаційний код, державна податкова інспекція, в якій платник податків зареєстрований, зобов`язання, обставини, докази, на які посилається зацікавлена особа, що унеможливлюють виконання податкових обов`язків / здійснення обов`язкових платежів у встановлений термін, та інші відомості, зокрема, про неможливість здійснення господарської діяльності тощо (п. 6.12 Регламенту).
Сертифікат після його внесення до єдиного Реєстру сертифікатів форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) підписується першим віце-президентом або віце-президентом Торгово-промислової палати України, відповідно - президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної торгово-промислової палати та уповноваженою особою, яка приймала рішення про засвідчення форс-мажорних обставин. На сертифікаті ставиться печатка ТПП України / регіональної торгово-промислової палати (п. 6.13. Регламенту).
У разі, якщо за результатом розгляду заяви і наданих документів вбачається, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відсутні або відсутній причинно-наслідковий зв`язок між обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили) і невиконанням зобов`язання, ТПП України / регіональна ТПП надсилає заявникові відповідь про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), спираючись на висновок відповідно про відсутність форс-мажорних обставин, їх недоведеність або відсутність причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) і невиконанням зобов`язання (п. 6.15. Регламенту).
Так, у  висновку №19-22/01-3/107 /а.с. 235-236 у т.2/ Волинська торгово-промислова палата встановила факт ускладнення виконання договору поставки №РВ-59 від 07.03.2019 та рекомендувала оцінити ситуацію та ініціювати дії для зменшення додаткового фінансового навантаження через сплату штрафних санкцій на ТзОВ "Голден Беррі" для дотримання балансу інтересів обох сторін та спільного подолання викликів, які постали перед бізнесом через пандемію.
Таким чином, у своєму висновку №19-22/01-3/107 від 09.06.2021 Волинська торгово-промислова палата рекомендувала зменшити додаткове фінансове навантаження на ТзОВ "Голден Беррі", а не встановила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що є підставою для звільнення відповідача за первісним позовом від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
При цьому, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 ЦК України).
Також слід зазначити, що за своєю правовою природою штрафні санкції виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягуються в разі порушення такого зобов`язання.
Водночас, суд зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при зменшенні розміру штрафу правомірно врахував висновок №19-22/01-3/107 від 09.06.2021 Волинська торгово-промислової палати; ступінь виконання зобов`язання відповідачем за первісним позовом;  стягнення 48% річних;  відсутність  ознак навмисного ухилення відповідача від оплати за товар у зв`язку із запровадженням дії карантину, що негативно вплинуло на здійснення господарської діяльності відповідача.
Колегія суддів, оцінивши доводи сторін у цій справі, взявши до уваги обставини, які мають істотне значення в цій справі для вирішення питання щодо зменшення розміру штрафу, погоджується, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України виняткових підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру штрафу до 35 000 грн.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем первісна вимога щодо стягнення з відповідача за договором поставки №РВ-59 від 07.03.2019   70 000 грн. - 20% штрафу за прострочення оплати товару  та 59     278,68 грн. -  48% річних підлягає до задоволення частково. 
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову ТзОВ "Голден Беррі" про стягнення з ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" штрафу у розмірі 58 857,62 грн. нарахованого у зв`язку із поставкою товару неналежної якості.
Згідно з ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
Умовами договору сторони визначили підстави приймання товару за кількістю та якістю.
Так, перевірку кількості та якості товару покупець здійснює (у т.ч. в особі свого представника, що отримує товар) під час його отримання від постачальника або перевізника. Покупець до підписання накладної або іншого документу на отримання товару зобов`язується перевірити його кількість (у т.ч. вагу, кількість місць), цілісність його упаковки, пломб на ньому (якщо вони повинні бути присутніми), наявність і відповідність маркування, а також відсутність пошкоджень або ознак псування товару, а в разі їх виявлення зобов`язується негайно письмово заявити про це постачальнику.
Відповідно до п. 4.9.1. договору, якщо під час приймання товару сторонами заактовано невідповідність якості товару вимогам договору, то протягом 10 (десяти) днів з дати складання акту про недоліки товару постачальник за умови повернення йому покупцем всього товару, що визнаний неякісним, в поставленій постачальником упаковці, замінює неякісний товар на аналогічний товар належної якості або повертає отриманні за нього гроші в безготівковому порядку.  
Якщо в день отримання товару від покупця не надійшло претензій, або ним у цей день не було зроблено виклику представника постачальника для участі у відборі проб та в перевірці якості товару, або в цей день сторонами не було підписано акт про недоліки/недостачу товару, або у встановлені договором строки проби товару не були передані на арбітражне (експертне) визначення його якості, то товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем: за кількістю (одиниць виміру) – відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній; за якістю – відповідно до якості, вказаної в документі про якість ( п. 4.9.8. договору).
Отже, підписавши видаткові накладні (а.с. 34-58, т.1) та засвідчивши, що товар покупцем отримано в оригінальній непошкодженій упаковці виробника разом із документами на нього за відсутності недоліків товару (у т.ч. його упаковки) і претензій за кількістю та якістю до постачальника відповідач за первісним позовом погодився, що отримав товар належної якості.
При цьому, матеріали справи не містять акту невідповідність якості товару вимогам договору; повернення покупцем товару; здійснення виклику представника постачальника для участі у відборі проб та в перевірці якості товару; акту про недоліки/недостачу товару підписаного двома сторонами; відібрання проб товару та їх передачі на арбітражне (експертне) визначення його якості, як це передбачено умовами договору чи експертного висновку за результатом дослідження якості товару.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що відповідачем за первісним позовом/позивачем за зустрічним позовом не доведено належними доказами невідповідність якісних характеристик поставленого товару, що є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову про стягнення штрафу у розмірі 58 857,62 грн. нарахованого у зв`язку із поставкою товару неналежної якості.
          Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
           1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" на рішення Господарського суду Волинської області від 15.07.2021 у справі №903/276/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
          2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 26.10.2021 

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В.

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б. 

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.