Справа № 447/1711/20                                Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І. 
Провадження № 33/811/1893/20                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 06 серпня 2020 року,
встановив :
Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 06.08.2020
ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ТРК м. Новий Розділ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 20 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.06.2020 о 13 год.40 хв. у м. Жидачів по вул. Шкільна,4 керував автомобілем КІА РІО д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КНП Жидачівській ЦРЛ в м. Жидачів по вул. Я.Мудрого 2д, чим порушив п.п. 2.9 а ПДР, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.
На дану постанову ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову. Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі були з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а також було порушено норми матеріального та процесуального права і права людини, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Щодо строку апеляційного оскарження, то пропустив його оскільки не був належним чином повідомлений про судовий розгляд, який відповідно відбувся без його участі. Копію постанови отримав лише в 03.12.2020 коли ознайомився з матеріалами справи. 
Апелянт покликається, що постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Зазначає , що у висновку з медичного закладі є виправлення, що може свідчити про фальсифікацію документу. Крім того по відношенню до нього зі сторони працівників поліції були здійсненні насильницькі дії, після чого їх вигнали з лікарні. 
Просить витребувати відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, оскільки він автомобілем не керував, а спав у ньому. Порядок оскарження постанови йому не роз`яснювали в суді першої інстанції, після подачі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.21,23) 

Апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не прибув з невідомих причин. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 447199 від 14.06.2020 року;
- висновком, щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції;
- письмовими поясненнями та іншими долученими матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За положеннями ч. 3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.
Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції  у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення.
Таким чином покликання апелянта про те, що працівники поліції діяли в супереч Інструкції, при виявленні у нього ознак алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності. 
Відповідно, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.  Документи по справі оформлені у відповідності до Інструкції в хронологічному порядку щодо часу їх оформлення.
Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті. 
З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив :
Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанову судді  Миколаївського районного суду Львівської області від 06.08.2020 у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена