П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/1024/21	
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про встановлення відсутності компетенції і повноважень, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому з урахуванням уточненого позову просив:
- визнати протиправною бездіяльність Новоодеського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області щодо ненадання на звернення громадянина України відібраної за участі позивача інформації і копій офіційних документів з матеріалів досудового розслідування №120171500200002867 для подання як доказів порушення прав людини про інформацію в Європейський суд з прав людини, суди загальної юрисдикції, адміністративні суди, в тому числі: офіційні листи службових осіб УСБУ в Миколаївській області з червня по грудень 2017 року до Миколаївської місцевої прокуратури №1 і Миколаївської митниці ДФС, відомості з яких були використанні для притягнення позивача до адміністративної і кримінальної відповідальності як засіб морального тиску для примушення надавши завідомо неправдиву інформацію щодо керівництва ТОВ «РосКосметика», службового підроблення, фальсифікації; офіційні документи, клопотання слідчому судді Центрального районного суду м. Миколаєва про надання дозволу на проведення обшуку в житлі позивача і житлі його батьків, в житлових, службових осіб, виробничих, господарських приміщеннях, автомобілях інших фізичних, службових, юридичних осіб; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, складені прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 М.Олефіром; офіційні документи, клопотання слідчому судді Центрального районного суду м. Миколаєва про арешт тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в житлі позивача і житлі його батьків, в житлових, службових, виробничих, господарських приміщеннях, автомобілях інших фізичних, службових, юридичних осіб; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, складені начальником відділення СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області М.Задачиной; офіційні документи, листи службових осіб УСБУ в Миколаївській області з вересня по листопад 2017 року до службових осіб Миколаївської митниці ДФС і їхні відповіді щодо питання про притягнення мене до адміністративної відповідальності нібито за контрабанду, порушення митних правил; протокол про проведення обшуку в житлі позивача від 05.09.2017 року; рішення прокурора про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017250020002867 по обвинуваченню позивача у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України; рішення слідчого ГУ ДФС у Миколаївській області про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017250020002867 по обвинуваченню позивача у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України; висновок експерта щодо відповідності відбитків штампів Держпродспоживслужби в Миколаївській області та ДП «Миколаївський обласний лабораторний центр МОЗ України» на CMR №012131 від 27.04.2017 року оригіналу; рішення слідчого Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017250020002867 по обвинуваченню позивача у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КАС України і закриття цього провадження.
В обґрунтування заявлених позовних вимог було зазначено, що позивач звернувся із заявою про отримання інформації для звернення до Європейського суду з прав людини, однак відповідач в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» не розглянув його звернення і не надав запитувану інформацію.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області щодо не розгляду заяви позивача від 19.01.2021 року вих.№1\ЖАВ-1.
Зобов`язано ГУ НП в Миколаївській області розглянути заяву позивача від 19.01.2021 року вих.№1\ЖАВ-1.
Відмовлено у задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання на звернення громадянина України відібраної за участі позивача інформації і копій офіційних документів з матеріалів досудового розслідування №120171500200002867 згідно переліку, зазначеному у заяві від 19.01.2021 року вих. №1\ЖАВ-1.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою вих.№1\ЖАВ-1 про надання йому інформації з матеріалів досудового розслідування №120171500200002867, в якому як стверджує позивач, щодо нього тривало досудове розслідування за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
Позивач стверджує, що відповідач відповідь на зазначену вище заяву не надавав, чим порушив норми Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки його звернення не було розглянуте у терміни встановлені вказаними законами.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що Новоодеським відділом поліції ГУ НП в Миколаївській області не було надано позивачу жодної відповіді на його звернення.
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.
У відповідності до п.13 «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», що затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 року №930 (далі – Порядок №930), усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги: скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має права, визначені статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» (п.4 розділу IV Порядку №930).
Пунктом 5 розділу IV Порядку №930 визначено, що звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.
Згідно ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Отже, враховуючи наведені норми права, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Органи державної влади письмово повідомляють громадянина про наслідки розгляду заяв (клопотань), результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
В апеляційній скарзі ГУ НП в Миколаївській області зазначає, що до управління 26.01.2021 року одразу надійшло два однакові звернення позивача за вих. №1\ЖАВ-1 та №1\ЖАВ-1 від 19.01.2021 року, які були зареєстровані датою надходження та за індексами Ж-01 та Ж-02 відповідно, що підтверджується Журналом реєстрації звернень громадян №507.
Також згідно вказаного журналу наведені вище звернення позивача 26.01.2021 року були передані на виконання ОСОБА_2 та вже 28.01.2021 року була надана відповідь за вих. №Ж-01/56-2021 та №Ж-02/56-2021 відповідно.
Наведене свідчить про дотримання Новоодеським відділом поліції ГУ НП в Миколаївській області строків передбачених ст.20 Закону України «Про звернення громадян».
Однак, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження того, що позивача було повідомлено про результати розгляду його звернень від 19.01.2021 року, такі докази відповідачем суду не надані і на існування таких доказів відповідач не посилається.
Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами виконання своїх обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про звернення громадян», щодо належного повідомлення позивача про результати розгляду його звернень від 19.01.2021 року.
Обставин, які б свідчили про ухилення позивача від отримання листів від Новоодеського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області колегією суддів також не встановлено, і відповідач на таке не посилається.
Отже, за таких обставин, для позивача його звернення залишені без відповіді та розгляду.
Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Новоодеського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області щодо ненадання на звернення громадянина України інформації.
При цьому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що для захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, оскільки Миколаївське районне управління поліції ГУ НП в Миколаївській області (яке є правонаступником Новоодеського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області) є його відокремленим підрозділом, розглянути заяву позивача від 19.01.2021 року вих. №1\ЖАВ-1.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що задоволенню не підлягає вимога позивача в частині конкретизації запитуваної інформації, оскільки за матеріалами даної справи неможливо встановити порядок доступу запитуваної позивачем інформації, яка поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом, а інформація з обмеженим доступу, в свою чергу, поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (ч.1 ст.20, ч.1 ст.21 Закону України «Про інформацію»).
Отже, враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції правильно вирішив спірні правовідносини, але виходив з невірних підстав, оскільки на час розгляду справи в матеріалах справи були відсутні докази надання відповідачем відповіді на звернення позивача.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції допущене невірне застосування норм матеріального права, що не призвело до прийняття помилкового рішення, то відповідно до ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині підстав для часткового задоволення позову.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року – змінити в частині підстав для часткового задоволення позову.
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.