УХВАЛА

30 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 280/6864/20
адміністративне провадження № К/9901/36363/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року   
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №280/6864/20 за позовом ОСОБА_1 до    Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:    Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області    про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:    Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, в якому просила: 
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати судді Чернігівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 суддівської винагороди з 18.04.2020 року по 27.08.2020 року із застосуванням обмеження, встановленого ст.29 Закону України    Про державний бюджет України на 2020 рік;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3    статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а також надбавки за вислугу років 20% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18.04.2020 року по 27.08.2020 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду у сумі 99    362 грн. 05 коп. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020.
Зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 99    362    грн. 05 коп. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020.
В іншій частині позову відмовлено.
В частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць рішення допущено до негайного виконання.
У стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, співвідповідача - відмовлено.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у адміністративній справі №280/6864/20 від 28 грудня 2020 року задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання судового рішення в адміністративній справі №280/6864/20 від 28 грудня 2020 року в частині стягнення недоплаченої суддівської винагороди - стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду у сумі 99    362 грн. 05 коп. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 шляхом її безспірного списання за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень на користь суддів та працівників апаратів судів».
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 25 червня 2021 року, від 26 липня 2021 року та від 06 вересня 2021 року касаційні скарги повернуто відповідачу у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
04 жовтня 2021 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області вчетверте подало касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2021 року касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області залишено без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви, уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням зазначених відповідачем підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, на яких подається касаційна скарга, а також документу про сплату судового збору у розмірі 3668,84 грн.Вищевказана ухвала отримана скаржником 27 жовтня 2021 року.
10 листопада 2021 року від скаржника надійшла уточнена касаційна скарга разом із платіжним дорученням про сплату судового збору. У тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що первісна касаційна скарга подана 03 червня 2021 року, а отже у строк, встановлений частиною 1 статті 329 КАС України. Також повторно подані касаційні скарги були повернуті скаржнику із роз`ясненням про право повторного звернення до суду касаційної інстанції.
Перевіривши клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, слід зазначити наступне.
Відповідно до частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, відповідачем оскаржується  рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року. Касаційна скарга подана (здана на пошту) 29 вересня 2021 року.
У клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року. В обгрунтування, скаржником зазначено, що оскаржувану постанову ним отримано 31 травня 2021 року. Скаржник вперше звернувся до Верховного Суду, надіславши скаргу засобами поштового зв`язку 07 червня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2021 року касаційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з відсутністю підстав касаційного оскарження. Вказану ухвалу отримано скаржником 05 липня 2021 року.
16 липня 2021 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на виконання вимог ухвали від 25 червня 2021 року направлено повторну касаційну скаргу до Верховного Суду. Однак, ухвалою від 26 липня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з відсутністю підстав касаційного оскарження. Вказану ухвалу отримано скаржником 02 серпня 2021 року.
16 серпня 2021 року територіальне управління повторно звернулось до суду. Проте, ухвалою від 06 вересня 2021 року касаційну скаргу вкотре повернуто у зв`язку з відсутністю підстав касаційного оскарження. Вказану ухвалу отримано скаржником 20 вересня 2021 року.
29 вересня 2021 року касаційну скаргу вчетверте подано до верховного Суду. 
Проаналізувавши подане клопотання та дослідивши матеріали касаційного провадження, Суд дійшов висновку про задоволення клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про поновлення строку на касаційне оскарження з огляду на те, що первісна касаційна скарга подана протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подані касаційні скарги після повернення Верховним Судом, без надмірних зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій відповідача щодо касаційного оскарження.
Разом з тим, при повторній перевірці матеріалів касаційної скарги Судом установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У тексті касаційної скарги заявник указує, що підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі є пункт 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Так, посилаючись у новій касаційній скарзі на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, скаржник зазначив про неврахування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №340/1916/20. Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, судом прийнято рішення із врахуванням висновків вищевказаної постанови Верховного Суду. А тому таке посилання відповідача на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України є безпідставним.
Також, в обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 280/788/19, а саме в частині необхідності здійснення Державною судовою адміністрацією України фінансування коштів з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, оскільки відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, виконання рішень суду здійснюється шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми Державною казначейською службою України, а не фінансування - як зазначено у рішенні Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 280/788/19.
Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.
Відтак, зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України.
За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику, оскільки ним не викладені підстави касаційного оскарження рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Поновити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області строк на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №280/6864/20.
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №280/6864/20 за позовом ОСОБА_1 до   Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:   Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.      

Суддя-доповідач                                                                                       В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                            Н. А. Данилевич
                                                                                                                     Н. В. Шевцова