29.11.21
22-ц/812/2099/21

Єдиний унікальний номер судової справи: 490/6740/19 
Провадження № 22ц/812/2099/21 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.

Постанова
Іменем України

29 листопада 2021 року м. Миколаїв                 справа № 490/6740/19
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Самчишиної Н.В.,
суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В., 
із секретарем судового засідання – Горенко Ю.В.,
без участі учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Чулупа О.С., у приміщенні цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «Сетам» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів,

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – Центральний ВДВС), Державного підприємства «Сетам» (далі – ДП «Сетам») про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 05 квітня 2018 року згідно протоколу проведення електронних торгів №325153 по лоту №260343 він купив верстат координатно-розточний 2А450 за ціною 38112,11 грн., з яких гарантійних внесок складав 1656,75 грн., про що був виданий акт про проведені електронні торги.
Після отримання акту про проведені електронні торги він неодноразово звертався до державного виконавця Центрального ВДВС та зберігача майна Калюжного А.М. для отримання майна за актом прийому-передачі.
Листом від 30 листопада 2018 року старший державний виконавець Кукоара К.Ю. повідомила про те, що передача купленого майна є неможливою.
Зазначене стало підставою звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просив: 
- розірвати договір купівлі-продажу верстату координатно-розточний 2А450, який був укладений за результатами проведення електронних торгів, а саме лота №261514 за результатами яких був складений протокол №315175 про проведення електронних торгів;
- стягнути з Центрального ВДВС сплачені за верстат кошти в сумі 38 112,11 грн., три відсотка річних в сумі 1 641 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4 610,84 грн.;
- стягнути з ДП «Сетам» гарантійний внесок за участь в торгах в сумі 1656,75 грн.;
- стягнути з Центрального ВДВС 11 000 грн. витрат на правничу допомогу.
У відзиві на позов ДП «Сетам» зазначало, що позивачем не надано доказів, що в ході реалізації майна були порушення з боку організатора торгів, наслідком яких є повернення гарантійного внеску в розмірі 1656,75 грн. Крім того, позивачем не надано рішення суду про визнання електронних торгів недійсними. 
Заперечуючи проти позову, Центральний ВДВС вказував, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав та позивачу необхідно звернутися з позовом до зберігача майна про витребування майна.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено.
Розірвано договір купівлі-продажу верстату координатно-розточний 2А450, який був укладений за результатами проведення електронних торгів, а саме лота 261514. 
Стягнуто з Центрального ВДВС на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 38 112,11 грн., 3% річних – 1 641,00 грн., інфляційні втрати – 4 610,84 грн., а також з ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 стягнуто кошти в розмірі 1 656,75 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що покупцем не було виконано умови договору, а саме не передано покупцеві товар, що є порушенням істотної умови договору, а тому є підстави для задоволення позову. 
В апеляційній скарзі Центральний ВДВС, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Зазначав, що позивач, звертаючись до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з істотним порушенням договору іншою стороною договору (продавець не передав покупцю товар), обрав неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки інша сторона договору (Центральний ВДВС та ДП «Сетам») згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України істотних порушень договору не допустила. Оскільки придбане ОСОБА_1 на електронних торгах спірне майно перебуває у зберігача – ОСОБА_2 , який безпідставно не передає йому належне на праві власності майно, то ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про повернення спірного майна, у зв`язку із збереженням без достатньої правової підстави, згідно положень статті 1212 ЦК України.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 посилався на безпідставність доводів апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядах справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що  06 лютого 2018 року Центральним ВДВС та ДП «Сетам» були проведенні електронні торги з реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме верстату координатно-розточного 2А450, 1975 року випуску, заводський номер 1047. 
Переможцем торгів став позивач  ОСОБА_1 . 
За результатами проведених електронних торгів 06 лютого 2018 року року складено протокол № 315175 ( а.с 7-8).
20 лютого 2018 року ОСОБА_1 на рахунок Центрального ВДВС була проведена оплата у сумі 36 206,50 грн. без урахування оплати послуг спеціалізованої організації з реалізації майна. Гарантійний внесок 1 656,75 грн. та сума додаткової винагороди організатору у розмірі 248,86 грн. були внесені переможцем на рахунок ДП «Сетам».
26 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Центрального ВДВС Кукоара К.Ю. був складений Акт про проведені електронні торги, в якому зазначено, що ОСОБА_1 став переможцем електронних торгів та придбав рухоме майно - верстат координатно-розточний 2А450, 1975 року випуску, заводський номер 1047. 
Даний акт, відповідно до п. 9 Розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮУ від 29 вересня 2016 року № 2831/5, є підставою для отримання майна у зберігача та підтверджує виникнення права власності у позивача на придбане майно.
Старшим державним виконавцем Центрального ВДВС було направлено на адресу боржника ОСОБА_2 , якому передано верстат на відповідальне зберігання, вимогу надати безперешкодний доступ ОСОБА_1 18 травня 2018 року до рухомого майна, а саме верстату координатно-розточного 2А450, 1975 року випуску, заводський номер 1047 для проведення виконавчих дій ( а.с. 81зв.-82).
18 травня 2018 року старшим державним виконавцем Центрального ВДВС складено акт про відмову ОСОБА_2 у наданні доступу до майна (а.с. 6).
Листом від 30 листопада 2018 року старший державний виконавець Центрального ВДВС повідомила ОСОБА_1 про неможливість передачі йому верстату (а.с. 4).
Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (стаття 664 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до частини першої статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Частинами другою, третьою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати; на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17 дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів є продавці-державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець-переможець електронних торгів.
З матеріалів справи вбачається, договір купівлі-продажу верстату був укладений між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та Центральним ВДВС (продавець).
Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , як покупцем, були виконані всі умови договору купівлі-продажу в частині сплати грошових коштів за верстат.
Однак, Центральним ВДВС не виконано умови договору, а саме продавець не передав покупцю товар - верстат, що є порушенням істотних умов договору купівлі-продажу.
Суд першої інстанції, встановивши, що Центральний ВДВС не передав ОСОБА_1 придбаний ним на електронних торгах товар - верстат, на що останній розраховував, беручи участь у таких торгах, що свідчить про істотне порушення договору виконавчою службою, дійшов обґрунтованого висновку про розірвання договору купівлі-продажу, оформленого у вигляді акта державного виконавця, із стягненням з виконавчої служби, як з продавця, сплачених позивачем, як покупцем, коштів за такий товар, інфляції втрат та трьох процентів річних.
Доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок із передачі придбаного позивачем верстату лежить на особі, якій передано його на відповідальне зберігання, безпідставні, оскільки за змістом статті 662 ЦК України саме продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а не особа, яка зберігає це майно.
Разом з тим, розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції неправильно визначився із сумою, що належить до стягнення з Центрального ВДВС на користь ОСОБА_1 . Стягнувши грошові кошти у сумі 38 112,11 грн., суд не звернув уваги на те, що 1 656,75 грн., які є гарантійним внеском, були сплачені позивачем на рахунок організатора торгів ДП «Сетам», що сторонами не заперечується, а також підтверджується актом про проведені електроні торги від 26 лютого 2018 року (а.с. 95). З акту вбачається, що на рахунок Центрального ВДВС ОСОБА_1 було сплачено 36 206,50 грн. (а.с. 95).
Отже, з Центрального ВДВС на користь ОСОБА_1 належать до стягнення грошові кошти у сумі 36 206,50 грн.
У зв`язку з цим, підлягає зміні і розмір стягнутих судом трьох відсотків річних та інфляції. Так, виходячи із суми 36 206,50 грн., за період з 06 лютого 2018 року по 15 липня 2019 року розмір трьох відсотків річних складає 1 559 грн., а розмір інфляційних втрат – 4 136,78 грн., які підлягають стягненню з Центрального ВДВС на користь позивача.
Доводів щодо розміру стягнутих судом коштів з ДП «Сетам» апеляційна скарга не містить.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду від 03 листопада 2020 року слід змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з Центрального ВДВС, на користь ОСОБА_1 з 38 112,11 грн. до 36 206,50 грн., три відсотка річних з 1 614 грн. до 1 559 грн. та інфляційних втрат з 4 610,84 грн. до 4 136,78 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити частково.
Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2020 року змінити в частині стягнення з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 грошових коштів, зменшивши їх розмір з 38 112,11 грн. до 36 206,50 (тридцять шість тисяч двісті шість гривень п`ятдесят копійок) грн., три відсотка річних з 1 614 грн. до 1 559 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. та інфляційних втрат з 4 610,84 до 4 136,78 (чотири тисячі сто тридцять шість гривень сімдесят вісім копійок) грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                Н.В. Самчишина

Судді:                                                П.П. Лисенко

       Т.В. Серебрякова

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2021 року.