ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року	Львів	Справа № 140/5065/21 пров. № А/857/17965/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я. 
з участю секретаря судового засідання     Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року (суддя першої інстанції Смокович В.І., м. Луцьк, повний текст складено 15.09.2021)

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності; зобов`язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності відповідно до вимог  статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію»; стягнення суми відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Волинській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності відповідно до вимог статей 97-99 Закону України «Про Національну поліцію». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням, вважаючи таке ухваленим з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, його оскаржило Головне управління Національної поліції у Волинській області. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 15.09.2021 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що майор поліції відповідно до акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 21.10.2020 (форми Н-5), нещасний випадок, який стався вкінці березня 2020 року із старшим інспектором роти патрульної служби поліції особливого призначення «Світязь» ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_1 , у відповідності до пункту 3.9. Порядку розслідування обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346, кваліфікується як такий, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків. Також, згідно із актом про нещасний випадок від 29 жовтня 2020 №2 (форми Н-1) зазначено, що нещасний випадок із позивачем стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Як вбачається з довідки від 20 листопада 2020 року №295/с, виданої військово-лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області», причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії) ОСОБА_1 зазначено як «травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків». Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №026253 від 19 березня 2021 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 15% внаслідок травми, так, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Апелянт стверджує, що подані позивачем документи та зазначений діагноз не відповідає вимогам статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», за яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога, тому ГУ НП у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 про що останнього повідомлено листом від 09 квітня 2021 року №624/01/29-2021. Відповідач вказує на те, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється органами Національної поліції на підставі норм Закону №580-VIII та у відповідності до Порядку №4. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом надіслання судової повістки на вказану ним адресу, яка отримана 06.12.2021, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення .
У судовому засіданні представник позивач ОСОБА_2 підтримала вимоги апеляційної скарги та надала пояснення, аналогічні викладеним в ній.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу ГУНП у Волинській області від 04 лютого 2020 року №47 о/с-дск «Про відрядження працівників Головного управління Національної поліції у Волинській області до складу угрупування Об`єднаних сил у підпорядкування Командувача об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, наказу Генерального штабу Збройних сил України від 25 лютого 2020 року №29-дск «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) на введення від 28 лютого 2020 року №53-дск, старший інспектор РПСПОП «Світязь» майор поліції ОСОБА_1 в період з 08 лютого 2020 року до 19 травня 2020 року був залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в зоні проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької області, в м. Костянтинівка.
Також обставини безпосередньої участі позивача в період з 09 лютого по 18 травня 2020 року в операції Об`єднаних сил, здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях підтверджено довідкою ГУ НП у Волинській області від 26 травня 2020 року №1493/01/12/8-2020 (а.с. 28).
Встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням від 28 грудня 2019 року серії НОМЕР_1 .
У кінці березня 2020 року під час несення служби на блокпосту БП2П001 на проїжджій частині дороги в напрямку на м. Покровськ Донецької області ОСОБА_1 в повному спорядженні зачепився правою ногою за нерівну поверхню асфальтного покриття та впав на коліно.
08 травня 2020 року Центром магнітно-резонансної томографії було проведено томографію правого колінного суглобу позивача та надано попереднє заключення (а.с. 53).
Крім цього, ОСОБА_1 звернувся до лікаря-травматолога Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» (КНП «БЛ1Л КМР») та отримав довідку від 12 травня 2020 року з зазначенням діагнозу (а.с. 54).
Згідно повідомленням №17 про звернення потерпілого з приводу нещасного випадку (у тому числі поранення) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 19 травня 2020 року ОСОБА_1 встановлено діагноз (а.с. 64).
Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 21 вересня 2020 року №1308 «Про призначення та проведення розслідування нещасного випадку» призначено за даним фактом службове розслідування, для проведення якого створено дисциплінарну комісію (а.с. 31).
За результатами проведення такого розслідування було складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5, що стався 21 жовтня 2020 року.
Згідно із висновками вищевказаного акта нещасний випадок, який стався в кінці березня 2020 із старшим інспектором роти патрульної служби поліції особливого призначення «Світязь» ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_1 , у відповідності до пункту 3.9 Порядку розслідування обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 кваліфікується як такий, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків (а.с. 35-41).
29 жовтня 2020 року було складено акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) №3 форми Н-1, в якому наведено висновок: нещасний випадок стався у період проходження служби, при виконанні службових обов`язків (а.с. 42-48).
Медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» видано довідку від 20 листопада 2020 року №295/с про проходження ОСОБА_1 медичного огляду, в результаті якого встановлено діагноз та винесено постанову медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва як травму, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків (Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) Форма Н-5 від 21 жовтня 2020 року, Акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) Форма Н-1 від 29 жовтня 2020 року (а.с. 49).
Відповідно до довідки Волинського обласного бюро МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №026253, позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%. Причиною втрати професійної працездатності зазначено: травма, так, отримана під час виконання службових обов`язків (а.с. 52).
ОСОБА_1 29 березня 2021 року звернувся до ГУ НП у Волинській області з заявою (рапортом), в якій просив призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням травми, під час виконання службових обов`язків (а.с. 32).
За результатами розгляду вказаної заяви (рапорту) відповідач листом від 09 квітня 2021 року №624/01/29-2021 повідомив позивача, що у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 19 березня 2021 року серії 12 ААА №026253 та у довідці про хворобу від 20 листопада 2020 року № 295/с вказано «травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків», однак вказаний діагноз не відповідає ні одному з пунктів статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», тому ГУ НП в області не має правових підстав для призначення та виплати одноразової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із чим прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті такої допомоги (а.с. 33-34).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження нещасного випадку, який трапився з позивачем при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у зв`язку з яким він частково втратив працездатність. Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вищезазначеної інформації, а тому доводи відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» є помилковими. Отже, позивач, якому встановлено часткову втрату працездатності у 15% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». 
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог відповідачем не оскаржується та в апеляційній скарзі не наведено доводів та міркувань незаконності рішення в цій частині. Крім того, позивач також не оскаржує рішення суду в цій частині. Тому в силу приписів ч.1 ст. 308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині вирішення позовних вимог. 
Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Згідно частини 2 ст.97 цього Закону порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Статтею 99 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:
1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:
а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:
а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Відповідно до ч.6 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права. 
Як правильно встановлено судом першої інстанції, з моменту встановлення уповноваженим органом факту часткової втрати позивачем працездатності і до моменту звернення ОСОБА_1 з заявою про отримання одноразової грошової допомоги три роки не минуло.
Статтею 101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. 
Отже, ст.101 цього Закону містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. 
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обґрунтовані підстави відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у листі Головного управління Національної поліції у Волинській області від 09.04.2021 №624/01/29-2021 відсутні.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №4).
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності – дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
Згідно п.3 розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Порядку №4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті). Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.
При цьому призначення і виплату одноразової грошової допомоги визначено розділом IV Порядку №4.
Згідно частини 1 цього розділу у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою. У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу. 
Відповідно до п.2 ч.2 розділу IV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Згідно п.1, 2 ч.3 розділу IV цього Порядку рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови. Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається органами поліції до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції, навчальними закладами до фінансового підрозділу Міністерства внутрішніх справ за встановленою формою.
Відповідно до частин 5-7 розділу IV Порядку №4 виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.
Поліцейським або членам сім`ї загиблого поліцейського нарахування та виплата ОГД здійснюється після надходження коштів на зазначені цілі до відповідного органу поліції, навчального закладу. Виплата проводиться фінансовим підрозділом за останнім місцем проходження служби поліцейським шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку або через касу органу поліції, навчального закладу. Реквізити для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків) зазначаються у заяві (додаток 4).
ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.
Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 у період з 08 лютого 2020 року до 19 травня 2020 року був залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в зоні проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької області, в м. Костянтинівка та при виконанні службових обов`язків отримав травму, що підтверджується актом розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 21 жовтня 2020 року.
Медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» видано довідку від 20 листопада 2020 року №295/с про проходження ОСОБА_1 медичного огляду, в результаті якого встановлено діагноз та винесено постанову медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва як травму, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків (Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) Форма Н-5 від 21 жовтня 2020 року, Акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) Форма Н-1 від 29 жовтня 2020 року (арк. спр. 49).
Відповідно до довідки Волинського обласного бюро МСЕК від 23 березня 2021 року довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №026253, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%.
Отже, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у зв`язку з яким він частково втратив працездатність, а саме: акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) форми Н-1 від 21 жовтня року; акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався форми Н-5 29 жовтня 2020 року №2, довідкою медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 20 листопада 2020 року №295/с, довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №026253 від 23 березня 2021 року, 16, копією магнітно-резонансної томографії правого колінного суглобу від 08 травня 2020 року, довідкою КНП «БЛІД КМР» від 12 травня 2020 року, консультаційним висновком спеціаліста КП «Волинська обласна клінічна лікарня» від 21 квітня 2021 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 15 червня 2020 року №6111/194, результатами магнітно-резонансної томографії від 22 липня 2020 року, результатами МРТ правого колінного суглоба від 11 березня 2021 року.
Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вищезазначеної інформації, а тому доводи відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» є помилковими.
Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.
Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів, які б спростували позицію позивача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.
Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач, якому встановлено часткову втрату працездатності у 15% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач не надав належних доказів, які б спростували позицію позивача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, тому відмова Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 такої допомоги є протиправною, й відповідач зобов`язаний призначити та здійснити позивачу виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог статтей 97, 99 Закону України «Про Національну поліцію».
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено  17.12.2021.