ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 р.	Справа № 440/3337/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 09.04.21 року по справі № 440/3337/20
за позовом                               Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава"  
до                               Державної казначейської служби України ,    третя особа:                               Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Завод "Лтава", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України;
- зобов`язати Державну казначейську службу України виконати виконавчі листи, виданні Полтавським окружним адміністративним судом по справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17 шляхом негайного перерахування на рахунок Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" грошових коштів у розмірі 211492,44 грн та нарахувати і сплатити компенсацію за порушення строку виконання судових рішень за весь час прострочки.
В обґрунтування позову позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо невиконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду, за якими видано виконавчі листи №2а-1670/6750/11, №816/1009/14, №816/550/17, №816/829/17 та посилаючись, зокрема, на частину четверту статті 124 Конституції України та частину першу статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначає, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року позов Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" до Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання виконавчих листів, виданих Полтавським окружним адміністративним судом у справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17 на загальну суму 211492,44 грн (двісті одинадцять тисяч чотириста дев`яносто дві гривні сорок чотири копійки).
Зобов`язано Державну казначейську службу України виконати виконавчі листи, виданні Полтавським окружним адміністративним судом по справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17.
Зобов`язано Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити на користь Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" з державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої у встановлений строк суми стягнення за виконавчими листами, виданими Полтавським окружним адміністративним судом у справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України на користь Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава" судові витрати у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).
Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що за бюджетною програмою КПКВК 3504040 за поданими судовими рішеннями та наявність сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів, Казначейство позбавлене можливості виконати погашення заборгованості по виконавчим документами у стислі строки. Перерахування коштів стягувачам із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги виконавчих документів та передбаченими у Законах про Державний бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями. Лише після виконання виконавчих документів, що підлягають виконанню раніше виконавчих документів про стягнення коштів на користь позивача по справах №2а-1670/6750/11, №816/1009/14, №816/550/17, №816/829/17 та погашення заборгованості по I та II черзі, Казначейство зможе здійснити заходи щодо перерахування коштів на користь ПАТ "Завод ЛТАВА". Таким чином, виконання рішення поза чергою є неможливим, оскільки це призведе до перевищення повноважень працівників Казначейства та порушення принципу рівності стягувачів перед законом, адже будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи до Казначейства раніше, ніж позивач. Також, законодавством України не передбачено будь-яких виключень, які можуть вплинути на зміну черговості при виконанні виконавчих документів у таких категоріях справ.
Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій останній зазначив, що жодних обставин, які б свідчили про вжиття Казначейством встановлених законодавством заходів, спрямованих на виконання вищезазначених судових рішень, зокрема, направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вимоги про необхідність вжиття останнім заходів для встановлення асигнувань або здійснення інших дій для виплати заборгованості АТ "Завод "Лтава", відповідачем не здійснено.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ПАТ "Завод "Лтава" направило на адресу Державної казначейської служби України виконавчий лист, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 2 грудня 2014 року у справі №2а-1670/6750/11 про стягнення з управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на користь АТ "Завод "Лтава" коштів в розмірі 205296,35 грн; виконавчий лист, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 14 травня 2015 року у справі №816/1009/14, про стягнення з Державного бюджету України на користь АТ "Завод "Лтава" коштів у розмірі 3466,16 грн; виконавчий лист, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 30 травня 2017 року у справі №816/550/17, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь АТ "Завод "Лтава" судових витрат у розмірі 1129,93 грн; виконавчий лист, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 11 липня 2017 року у справі №816/829/17, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь АТ "Завод "Лтава" судових витрат в розмірі 1600,00 грн.
На звернення позивача Державна казначейська служба України повідомила ПАТ "Завод "Лтава", що у Казначействі на обліку за бюджетною програмою "Заходи щодо виконання рішень суду", що гарантовані державою перебувають виконавчі листи Полтавського окружного адміністративного суду по справах №2а-1670/6750/11 (прийнято до виконання 23 квітня 2015 року) про стягнення з управління Пенсійного фонд України в Полтавській області коштів у сумі 205296,35 грн, № 816/1009/14 (прийнято до виконання 18 серпня 2015 року) про стягнення з державного бюджету коштів у розмірі 3466,16 грн, № 816/550/17 (прийнято до виконання 12 березня 2018 року) про стягнення з Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області судових витрат в розмірі 1129,93 грн, №816/829/17 (прийнято до виконання 12 березня 2018 року) про стягнення з Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області судових витрат в розмірі 1600,00 грн., посилаючись на статтю 129-1 Конституції України, якою встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Так, відповідач зазначив, що відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями. Отже, заборгованість за виконавчими листами по справах №2а-1670/6750/11, №816/1009/14, №816/550/17, №816/829/17 підлягають виконанню у третю чергу. Відповідач також повідомив позивача про те, що строки виконання виконавчих листів по справах №2а-1670/6750/11, №816/1009/14, №816/550/17, №816/829/17 залежать від обсягу виконавчих документів, які щокварталу надходять до органів Казначейства від органів державної виконавчої служби по першій черзі погашення заборгованості (листи від 10 листопада 2016 року №5-08/1606-18871, 20 листопада 2016 року №5-08/1606-18871, від 8 серпня 2018 року №06-12/1700, 31 жовтня 2018 року №5-08/2639-17800, 31 липня 2019 року №5-11-06/13025,30 квітня 2020 року).
Позивач не погодився з такою бездіяльністю відповідача та звернувся до суду з даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з факту прострочення виконання судових рішень, що свідчить про протиправну бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання виконавчих листів, виданих Полтавським окружним адміністративним судом у справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17 на загальну суму 211492,44 грн (двісті одинадцять тисяч чотириста дев`яносто дві гривні сорок чотири копійки), з огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної казначейської служби України виконати виконавчі листи, виданні Полтавським окружним адміністративним судом по справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17 та зобов`язання Державної казначейської служби України нарахувати та виплатити позивачу з Державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої у встановлений строк суми стягнення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 5 червня 2012 року №4901-VI (надалі – Закон №4901-VI) встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.
За змістом статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону №4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до пункту 3 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року №440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.
Пунктами 13-15 Порядку №440 передбачено, що передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.
До органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом. Відповідальна особа додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджувальні документи. До рішень зобов`язального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою.
Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акту приймання-передавання (додаток). Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості.
Відповідно до пункту 19 Порядку №440 бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Пунктом 20 Порядку №440 передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 №845.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 рок №845 (надалі – Порядок №845).
Положенням пункту 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Пунктом 24 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми (пункт 25).
У силу пункту 31 Порядку №845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Якщо у боржника недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою. Боржник зобов`язаний протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.
Згідно з пунктом 34 цього Порядку у разі невиконання боржником зазначених вимог орган Казначейства може застосувати заходи впливу відповідно до Бюджетного кодексу України.
За приписом підпункту 2 пункту 4 Порядку №845 органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку, а за приписом підпункту 4 пункту 5 цього ж Порядку під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів та за результатами їх виконання.
Таким чином, орган Казначейства вживає встановлені законодавством заходи, які спрямовані на виконання судового рішення боржником, а боржник, у свою чергу, зобов`язаний повідомити орган Казначейства про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.
Відповідно до підпункту 1 пункту 47 Порядок №845 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №45, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, а також інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.
У силу пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.
З огляду на що, колегія суддів дійшла висновку, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, у порядку та у строки, встановлені Законом №4901-VI та Порядком №845.
Так, з матеріалів справи встановлено, що Державна казначейська служба України взяла на облік до виконання виконавчі листи Полтавського окружного адміністративного суду у справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17, які включено в бюджетну програму КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою".
Доказів виплати коштів на виконання виконавчих документів по справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17 на час розгляду справи відповідачем не надано, відповідно і виплат не здійснено.
Незважаючи на те, що судові рішення мають обов`язковий характер, Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" створено додатковий механізм їх гарантування.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною четвертою цієї статті передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи факт прострочення виконання судових рішень, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання виконавчих листів, виданих Полтавським окружним адміністративним судом у справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17 на загальну суму 211492,44 грн (двісті одинадцять тисяч чотириста дев`яносто дві гривні сорок чотири копійки), з огляду на що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Державної казначейської служби України виконати виконавчі листи, виданні Полтавським окружним адміністративним судом по справах №№2а-1670/6750/11, 816/1009/14, 816/550/17, 816/829/17.
Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 24 квітня 2020 року у справі №818/918/18, від 3 лютого 2021 року у справі №812/413/18.
Частиною 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підстав для відступу від такого правозастосування колегія суддів не знаходить.
Разом з тим, від позивача до суду надійшла заява про постановлення окремої ухвали суду, в якій останній просив направити її відповідними суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів, щодо переведення сплати збору, визначеного Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсінйе страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, а саме відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій призначених за списком №1 та №2 в Полтавській області, на єдиний казначейський рахунок, відкритий у Національному банку України.
Колегія суддів дослідивши подану заяву виходить з наступного.
Положеннями частин 1, 2 ст. 249 КАС України визачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Підстави зазначені в заяві про постановлення окремої ухвали суду, не заявлялись в суді першої інстанції та не були предметом дослідження при розгляді справи, а тому, підстави для постановлення окремої ухвали на даний час відсутні, відтак заява задоволенню не підлягає.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 250, 310, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОИВ:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року по справі № 440/3337/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
 	  	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова