Постанова
Іменем  України 
21 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 605/662/18
провадження № 61-192св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці»),
відповідачі: ОСОБА_1 , Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс»,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати», на  рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2019 року в складі судді Горуца Р. О. та постанову Тернопільського апеляційного суду від  06 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Ткача З. Є., Міщія О. Я., Шевчук Г. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці» (далі - ТОВ «Мрія-Підгайці») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» (далі - ПАП «Агропродсервіс») та просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 13 липня 2017 року, укладений між відповідачами, й визнати поновленим укладений між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки від 25 грудня 2011 року шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення цього договору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 грудня 2011 року між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1, 9983 га строком на 5 років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 18 липня 2012 року.
Відповідно до умов цього договору, товариство після закінчення строку договору оренди землі мало переважне право на його поновлення на новий строк.
15 квітня 2017 року ТОВ «Мрія-Підгайці» направило ОСОБА_1 листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, додавши до нього проект додаткової угоди, однак відповіді не отримало. Листа щодо відмови в поновленні договору оренди ОСОБА_1 на адресу товариства також не надсилала.
Разом з тим, 13 липня 2017 року, під час дії попереднього договору оренди землі, ОСОБА_1 уклала договір оренди належної їй  земельної ділянки з ПАП «Агропродсервіс», державну реєстрацію права оренди проведено 21 липня 2017  року, чим порушила переважне право ТОВ «Мрія-Підгайці» на поновлення договору оренди землі.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2019  року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від  06 грудня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач не надав суду належних та  допустимих доказів повідомлення ним орендодавця про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на  новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У грудні 2019 року ТОВ «Мрія-Підгайці» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 07  жовтня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06  грудня 2019 року й ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не  надали належної оцінки доказам у справі, не врахували, що про свій намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди від 25 грудня 2011  року ТОВ «Мрія-Підгайці» належним чином повідомило орендодавця ОСОБА_1 шляхом направлення на її адресу листа-повідомлення з доданим до  нього проектом додаткової угоди, на підтвердження чого до позовної заяви долучені відповідні докази. При цьому відсутність доказів про отримання орендодавцем такого листа-повідомлення не припиняє переважне право орендаря на поновлення договору.
Окрім цього суди не врахували, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки від 13 липня 2017 року укладений відповідачами до закінчення строку дії договору оренди щодо цієї ж земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_1 .
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
05 лютого 2020 року справа № 605/662/18 надійшла до Верховного Суду.
Представник відповідачів ОСОБА_2 надіслав відзиви на касаційну скаргу, у  яких просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2021 року замінено ТОВ «Мрія-Підгайці» його правонаступником ТОВ «Мрія Фармінг Карпати». 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і  вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не  закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що  діяв до набрання чинності цим Законом. 
За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Установлено, що  ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на  земельну ділянку серії ЯА № 789698, виданого 16 березня 2006 року, є  власником земельної ділянки площею 1, 9983 га, кадастровий номер 6124884000:01:001:0048, розташованої на території Мирненської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області.
25 грудня 2011 року між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_1 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державну реєстрацію вказаного договору оренди здійснено 27 липня 2012 року.
Пунктом 45 цього договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
13 липня 2017 року між ПАП «Агропродсервіс» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі спірної земельної ділянки строком на 7 років. Державну реєстрацію права оренди проведено 19 липня 2017 року.
Пунктом 42 вказаного договору оренди земельної ділянки передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і  орендарем.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33  Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.
Зокрема, частинами першою-третьою статті 33 цього Закону (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що по закінченню строку, на  який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди  землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це  орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, яка передбачає, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за  договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.
Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не  встановлений договором, - в розумний строк.
Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.
Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і  строків.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, статті 15 ЦК України буде порушене у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року в справі № 14-65цс18.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
На підтвердження своїх доводів щодо повідомлення ОСОБА_1 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк ТОВ «Мрія-Підгайці» надало суду опис вкладення у цінний лист, список згрупованих поштових відправлень від 15 квітня 2017 року (фактичним відправником якого є ТОВ «Мрія-Трейдинг», а не позивач) та реєстр на відправку цінної кореспонденції з фіскальним чеком до згрупованих поштових відправлень. 
Дослідивши надані позивачем докази, суди вважали, що такі не є  належними доказами повідомлення ТОВ «Мрія-Підгайці» орендодавця про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди. Жодних інших доказів на підтвердження цих обставин позивач суду не надав.
Таким чином, установивши, що позивач не надав належних та допустимих доказів  відправлення ОСОБА_1 відповідного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що позивач не скористався своїм переважним правом на  поновлення договору оренди землі, а тому правильно відмовив у задоволенні позову.
Та обставина, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки від 13 липня 2017 року укладений до закінчення строку дії договору оренди щодо цієї ж  земельної ділянки від 25 грудня 2011 року, не є підставою для визнання цього договору недійсним, оскільки договором передбачено, що такий набирає чинності після реєстрації права оренди, право оренди за цим договором зареєстровано 20  липня 2017 року, тобто після закінчення строку дії договору оренди від 25  грудня 2011 року, який закінчився 18 липня 2017 року, а тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.
Інші аргументи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з  висновками судів стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів. В  силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ  «Мрія-Підгайці», правонаступником якого є ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», залишити без задоволення, а рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2019  року та постанову Тернопільського апеляційного суду від  06  грудня 2019  рокубез змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати», залишити без задоволення.
Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2019  року та постанову Тернопільського апеляційного суду від  06 грудня 2019  року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко