ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 р.	Справа № 520/2485/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 16.06.21 року по справі № 520/2485/21
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Головного управління Національної поліції в Харківській області              
          про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом також – відповідачі), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 10 о/с від 13.01.2021;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Дворічанського відділення поліції Куп`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення на час вимушеного прогулу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 10 о/с від 13.01.2021 про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Дворічанського відділення поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 15.01.2021.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Дворічанського відділення поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.01.2021 по 10.06.2021 у сумі 73 162, 65 грн.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в сумі 15 371,49 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулось на законних підставах, на виконання постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23.12.2020, яке є обов`язковим для відповідача.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції.
Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2017   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 у справі № 628/4221/15-к вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін.
Наказом ГУНП в Харківській області від 01.11.2017 за № 675 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення) .
Позивач зазначений наказ оскаржив у судовому порядку і рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі № 520/10076/18 скасовано Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 675 о/с від 01.11.2017 та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі № 520/10076/18 залишено без змін.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі № 520/10076/18 Наказом ГУНП в Харківській області від 17.09.2019 за № 331 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 01.11.2017.
23.12.2020 постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі № 520/10076/18 скасовані; прийнято нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області .
У зв`язку із зазначеним ГУНП в Харківській області видано Наказ № 10 о/с  від 13.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 з органів поліції на підставі вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2017 у справі № 628/4221/15-к та з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 23.12.2020.
Вважаючи Наказ ГУНП в Харківській області № 10о/с від 13.01.2021 протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що станом на час розгляду справи відсутні підстави для припинення публічної служби, з існуванням яких відповідач пов`язував видання Наказу № 10 о/с  від 13.01.2021.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
Судовим розглядом установлено, що вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області 14.03.2017 у справі № 628/4221/15-к ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 у справі № 628/4221/15-к апеляційні скарги прокурора Сорокіна Є. М. та захисника – адвоката Жерновнікова С. О. залишено без задоволення, вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 628/4221/15-к ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 щодо ОСОБА_1 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У матеріалах справи наявна відповідь Харківського апеляційного суду на запит, у якій зазначено, що вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області 14.03.2017  у справі № 628/4221/15-к не набрав законної сили. Остаточне рішення за апеляційними скаргами у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 на даний час не прийняте.
Разом з тим, підставою винесення ГУНП в Харківській області Наказу № 10 о/с від 13.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 з органів поліції зазначено  п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», а саме - у зв`язку з набранням законної сили вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2017 у справі № 628/4221/15-к.
Проте, як вже зазначалось раніше, зазначений вирок не набрав законної сили та справа № 628/4221/15-к перебуває на розгляді у Харківському апеляційному судді, а отже на час прийняття оскаржуваного наказу та розгляду справи № 520/2485/21 остаточне рішення не прийнято.
Отже,  у зв`язку з тим, що вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2017 у справі № 628/4221/15-к не набрав законної сили, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосування зазначеного вироку, як самостійної підстави для звільнення ОСОБА_1 .
Враховуючи те, що станом на час розгляду справи відсутні підстави для припинення публічної служби, з існуванням яких відповідач пов`язував видання Наказу № 10 о/с  від 13.01.2021, висновок суду першої інстанції про те, що спірний наказ підлягає скасуванню, є правомірним.
Щодо позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Дворічанського відділення поліції Куп`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає таке.
За частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
За приписами ч. 7 ст. 235 Кодексу рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
В даному випадку судовим розглядом установлено протиправність звільнення позивача, що має наслідком поновлення позивача на посаді, з якої позивача було звільнено.
Оскільки Наказ № 10 о/с від 13.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 з органів поліції є протиправним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_1  на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Дворічанського відділення поліції Куп`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.
Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ № 114 від 29.07.1991 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.
Отже, законодавцем встановлено межі періоду виплати середнього заробітку, а саме: весь час вимушеного прогулу, а відтак, оскільки незаконне звільнення позивача спричинило вимушений прогул, останній підлягає стягненню на користь позивача.
Вирішення питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з визначенням розміру такого заробітку здійснюється за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за № 100 (далі - Порядок № 100).
Згідно з пунктом 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до пункту 5 Порядку основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).
Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.
Згідно з довідкою від 04.06.2021 за № 590, виданою на підставі приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за № 100 Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області, середньоденне грошове забезпечення позивача склало 504,57 грн.
Разом з тим, період вимушеного прогулу позивача складає з 16.01.2021 (15.01.2021 - останній день служби позивача) по 10.06.2021 (день ухвалення судом першої інстанції рішення у справі) – 145 днів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що втрачений заробіток за час вимушеного прогулу позивача становить 73 162,65 грн. (504,57 х 145 робочих днів), який підлягає стягненню з відповідача – Головного управління Національної поліції в Харківській області.
З огляду на приписи пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць правомірно звернуто судом першої інстанції до негайного виконання.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем в апеляційній скарзі не наведено міркувань щодо правомірності висновків суду першої інстанції в цій частині.
Щодо посилання відповідача на те, що звільнення ОСОБА_1 відбулось на виконання постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23.12.2020, то колегія суддів зазначає, що з огляду на обставини, встановлені у справі, таке на спірні правовідносини сторін не впливає та з урахуванням приписів чинного законодавства не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують та свідчать про незгоду відповідача із правовою оцінкою суду першої інстанції.
Зазначене вище спростовує доводи відповідача щодо ненадання судом першої інстанції оцінки всім обставинам, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного відповідачем рішення.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 по справі № 520/2485/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  06.12.2021 року