Справа № 463/2729/21                                Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б. 
Провадження № 33/811/588/21                                Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Морозова Вадима Юрійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
       постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. - в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 4 березня 2021 року о 16 год. 5 хв. в м. Львові на вул. Пасічна, 71 А, керував транспортним засобом Chrysler Voyager д.н.з СВ931ES з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2021 року адвокат Морозов В.Ю. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу в якиій просять постанову скасувати, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Подану апеляційну скаргу мотивують тим, що ОСОБА_1 з інкримінованим адміністративним правопорушенням не згоден, вину не визнає. 
Зазначають, що матеріали адміністративного правопорушення не відповідають вимогам чинного законодавства, також наголошують, що порушено його право на повний та об`єктивний розгляд справи ОСОБА_1 .
Повідомляють, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять суперечливі докази, суддя ґрунтувався лише на власних переконаннях та взяв до уваги лише надані працівниками поліції матеріали.
Наголошують, що суддею суду першої інстанції було розглянуто справу без присутності адвоката, свідків, інспекторів поліції та недосконало досліджено матеріали справи, не взято до уваги грубі порушення працівників поліції.
Звертають увагу, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Акцентує на тому, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали пояснення в судовому засіданні під присягою.
Повідомляє, що матеріали справи не містять відомостей, про те чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд, немає всіх відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, також відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, в протокол відсутні телефонні номери потерпілих.
Крім того 27 вересня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі та участі його представника.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не прибула до суду, подала заяву про розгляд справи без участі сторін, суддя апеляційного суду вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності ОСОБА_3 та адвоката Морозова В.Ю.
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №105468 від 4 березня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився в присутності двох свідків, та йому було розяснено наслідки відмови від проходження огляду
Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки з відеозапису нагрудної камери працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.
Також, помилковими є посилання апелянта на те, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою, оскільки КУпАП не передбачає приведення свідка до присяги.
Доводи апеляційної скарги, що в протокол відсутні телефонні номери потерпілих не заслуговують на увагу судді апеляційного суду.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як вбачається з матеріалів справи на а.с. 1 наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №105468, який складений працівниками поліції з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, окрім того на а.с. 3,4 наявні пояснення свідків в яких зазначені контактні номери телефонів свідків.
Доводи апелянтів, що в матеріалах справи немає всіх відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки є безпідставними та непідтверджені доказами.
Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, не беруться до уваги суддею апеляційного суду оскільки КУпАП не передбачає виготовлення такої довідки.
Відповідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Доводи апелянта, що поліцейськими було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України №1452/735 від 9 листопада 2015 року та те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд не заслуговує на увагу.
Відповідно до розділу 1, пункту 7, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735) визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як в вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків.
Доводи апелянта та його представника, що матеріали містять суперечливі докази, суддя ґрунтувався лише на власних переконаннях та взяв до уваги лише надані працівниками поліції матеріали не знайшли свого підтвердження.
Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя суду першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката та особи яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
       
постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2021 року, якою ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича та особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         Гуцал І.П.