П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1806/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.   
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
30 листопада 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос Віта Груп" до Державної податкової служби України про скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
товариство з обмеженою відповідальністю "Геліос Віта Груп" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України про скасування рішення ДПС України №2399434/41249219 від 12 лютого 2021 року та рішення ДПС України №2474448/41249219 від 16 березня 2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, а також зобов`язати ДПС України врахувати таблицю даних, подану 12 березня 2021 року, зареєстровану за №9050296590. 
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос Віта Груп" до Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 12 лютого 2021 року №2399434/41249219 та від 16 березня 2021 року №2474448/41249219.
Зобов`язано Державну податкову службу України врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, подану 12 березня 2021 року та зареєстровану за №9050296590.
Апелянт не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Геліос Віта Груп" є юридичною особою (ЄДРПОУ 41249219), зареєстроване за адресою: 58029, Чернівецька область, м. Чернівці, Проспект Незалежності, буд. 111, офіс 702, з 01 серпня 2020 року є платником податку на додану вартість.
10 лютого 2021 року позивач подав до ГУ ДПС в Чернівецькій області таблицю даних платника податку на додану вартість, яку було прийнято та зареєстровано податковим органом за №9020056779. До таблиці було додано пояснення на відповідні документи щодо господарської діяльності позивача.
Рішенням комісії ГУ ДПС в Чернівецькій області №2394385/41249212 від 11 лютого 2021 року враховано подану таблицю.
Однак рішенням Комісії ДПС України від 12 лютого 2021 року №2399434/41249219 не враховано таблицю даних платника податку на додану вартість. Підставою зазначено "наявність в органах податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій".
12 березня 2021 року позивачем повторно подано таблицю даних платника податку на додану вартість, до якої також додано пояснення та відповідні документи. Вказану прийнято та зареєстровано податковим органом за №9050296590.
Рішенням комісії ГУ ДПС в Чернівецькій області №2469136/41249219 від 15 березня 2021 року враховано повторно подану таблицю.
Проте рішенням Комісії ДПС України від 16 березня 2021 року №2474448/41249219 не враховано таблицю даних платника податку на додану вартість. Підставою зазначено "наявність в органах податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій".
Не погоджуючись із указаними рішеннями ДПС Украйни, товариство з обмеженою відповідальністю "Геліос Віта Груп" звернулось до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті рішень діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 1165).
За визначенням, наведеним у пункті 2 вказаного Порядку, таблиця даних платника податку це зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Пунктами 12-20 Порядку №1165 встановлено:
12. Платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
13. У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
14. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
15. Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
16. Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).
17. У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
18. Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли:
така таблиця подається платниками податку - сільськогосподарськими товаровиробниками, включеними до Реєстру отримувачів бюджетної дотації відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", та/або сільськогосподарськими товаровиробниками, які на 31 грудня 2016 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу (у редакції, що діяла на 31 грудня 2016 р.) та мають у власності (право власності/користування) та/або на умовах оренди земельні ділянки, загальна площа яких становить не менш як 200 гектарів включно станом на 1 січня та які відображені в податковій звітності до 20 лютого поточного року (до 20 лютого поточного року враховується наявність таких ділянок за звітний період попереднього року), та у поданій таблиці даних платника податку зазначаються відомості про постачання (виготовлення) таких груп товарів за кодами згідно з УКТЗЕД, як живі тварини (код згідно з УКТЗЕД 01); риба і ракоподібні, молюски та інші водяні безхребетні (код згідно з УКТЗЕД 03); молоко та молочні продукти; яйця птиці; натуральний мед; їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені (код згідно з УКТЗЕД 04); овочі та деякі їстівні коренеплоди і бульби (код згідно з УКТЗЕД 07); їстівні плоди та горіхи; шкірки цитрусових або динь (код згідно з УКТЗЕД 08); зернові культури (код згідно з УКТЗЕД 10); насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; солома і фураж (код згідно з УКТЗЕД 12);
зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D >0,02, P <Pм ґ 1,4, та в такій таблиці зазначені товари/послуги, обсяг постачання яких згідно з податковими накладними/розрахунками коригування, зареєстрованими за останні 12 календарних місяців у Реєстрі, становить більше 25 відсотків загального обсягу операцій з постачання за останні 12 календарних місяців.
Згідно пункту 19 Порядку №1165 у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).
Пунктом 22 Порядку №1165 передбачено, що таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновків про наявність у платника податків права на подання до податкових органів таблиці даних платника податку за встановленою формою разом із поясненнями та відповідними документами. Уповноважений податковий орган може прийняти рішення або про врахування або про неврахування таблиці даних платника податку, при цьому такі повноваження повинні реалізовуватися у спосіб, що визначений законодавством. У рішенні ж про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування. Водночас у разі не згоди з рішенням контролюючого органу про неврахування таблиці даних платника податку, такий платник податку має право оскаржити його до суду і у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сил, таблиця даних платника податку враховується відповідним податковим органом.
Водночас варто зазначити і те, що оскаржувані позивачем рішення по своїй правовій природі є актами індивідуальної дії.
Згідно пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що рішення від 12 лютого 2021 року №2399434/41249219 та від 16 березня 2021 року №2474448/41249219 не відповідають критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Зі змісту оскаржуваного рішення як підставу їх прийняття зазначено: "наявність в органах податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій".
Водночас, у цих рішеннях не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття рішень про неврахування таблиці даних платника податку.
Рішення контролюючого органу не містить чітких правових підстав для неврахування таблиці даних платника, не містить конкретний перелік матеріалів, який би міг надати можливість прийняти рішення про врахування таблиці даних платника податку відповідачем.
Тобто, у спірних рішеннях не вказано яка саме податкова інформація та які саме господарські операції, вчиненні позивачем, віднесено до ризикових та взяті до уваги при їх прийнятті.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Слід зазначити, що особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Так, відповідачем не надано належних та достовірних у розумінні статей 73 та 75 Кодексу адміністративного судочинства України доказів наявності у податкового органу конкретної інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення позивачем господарських операцій, врахованих при прийнятті оскаржуваних рішень.
На підставі викладеного вірними є висновки суду, що оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 рокує джерелом права.
Враховуючи викладене, оскільки позивачем представлено контролюючому органу необхідні пояснення та документи з метою врахування таблиці даних платника податку, про їх дефектність по формі, змісту або походження не зазначається відповідачем, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у Комісії Головного управління ДПС в Чернівецькій області були відсутні встановлені законом підстави для неврахування таблиці даних платника податку товариства з обмеженою відповідальністю "Геліос Віта Груп".
З урахуванням зазначеного, є цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції і про зобов`язання Державну податкову службу України врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, подану товариством з обмеженою відповідальністю "Геліос Віта Груп" 12 березня 2021 року та зареєстровану за №9050296590. 
З огляду на те, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Шидловський В.Б.