ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 804/3601/16	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській  області на  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного  суду  від 12.03.2021 р. (суддя Захарчук – Борисенко Н.В.) по справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронно-детективне агентство «Спарта» до Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення – рішення
В С Т А  Н О В И В:
10.06.2016 р. ТОВ «Охоронно – детективне агентство «Лєон Форс»  звернулося до Дніпропетровського  окружного адміністративного  суду   з позовом  до Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення – рішення, де просило  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення форми «Р» від 01.06.2016 р. № 0000251401, яким  нараховане податкове зобов`язання із податку на додану вартість на загальну суму 2   057   636,25 грн, де за основним платежем 1   646   109, 00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями  в розмірі 411   527,25 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 р. адміністративний позов задоволений повністю.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 р. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 р. – залишена без змін.
Постановою Верховного Суду від 17.12.2020 р. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 р. та Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 р. – скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 р.  клопотання представника позивача про заміну позивача по справі задоволено, замінено позивача у справі на правонаступника ТОВ «Охоронно – детективне агентство «Спарта».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 р.  адміністративний позов задоволений повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що  відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та законність своїх висновків, викладених в акті перевірки позивача.
Не погодившись з рішенням  суду,  ГУ ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, де просило   скасувати  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 р., прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні апеляційної інстанції  представник відповідача  просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі, та вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що  в період з  22.04.2016 р. по 04.05.2016 р. посадовими особами ДПІ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2013 р. по 01.04.2014 р., за результатами чого 12.05.2013 р.     складений акт       №1453/01-62-14-01/35608549, де зафіксовані виявлені  порушення: - пп.   14.1.201      п.14.1   ст.   14,п.185.1   ст.185, п.198.3,      п.198.6   ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п   201.7   ст.202 ПК України, у зв`язку з чим ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» занижений податок на додану вартість всього на 1 953 358 грн.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що дата складання акту перевірки вказана – 12.05.2013 р., тобто, задовго  до  початку проведення самої перевірки. 
Судом встановлено, що  позивач оскаржував висновки акту перевірки до відповідача, надавши заперечення, але відповідачем висновки акту перевірки залишені без змін.
Крім того, встановлено, що на підставі акту перевірки, 01.06.2016 р. відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №0000251401, чим позивачу нараховане  грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 057 636,25 грн., де 1 646 109,00 грн. - за основним платежем та 411 527,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.
Згідно до пояснень представника позивача, протягом перевіряємого періоду, Товариством сформована сума податкового кредиту,  зокрема по взаємовідносинам з ПП «Астарта Трейд-М», ТОВ «Центр безпека-1», ТОВ «СБ «Парус», ПП «СБ «Вікінг» з приводу придбання послуг  з охорони об`єктів.
Внаслідок наявної податкової інформації щодо сумнівності вказаних контрагентів, а саме: відсутність за місцезнаходженням, наявність інформації щодо маніпулювання податковою звітністю, відсутність матеріально-технічної можливості виконати надані послуги, податковий орган прийшов до      висновку про відсутність фактичної господарської діяльності між позивачем та вказаними контрагентами, внаслідок чого      під час перевірки відповідач дійшов висновку про протиправне заниження позивачем податку на додану вартість   за      березень 2013 року - 156 221,00 грн.;      квітень       2013 року -      151 037,00 грн.; травень 2013 року      -      151 417,00 грн.; червень 2013 року -      152 255,00грн.; липень 2013 року - 152 753,00грн; серпень 2013 року - 151 846,00 грн.; вересень 2013 року - 147 979,00 грн.; жовтень 2013 року - 151 132,00 грн.; листопад 2013 року - 142 991,00 грн.; грудень 2013 року - 149 477,00 грн.; січень 2014 року - 153 524,00 грн.; лютий 2014 року - 145 364,00 грн.; березень 2014 року - 147 371,00 грн.
Відповідно акту перевірки, в ході проведення перевірки встановлено, що в перевіряємий період позивач мав  фінансово – господарські взаємовідносини  з контрагентом постачальником ПП «Астарта Трейд-М», який на момент перевірки припинив свою діяльність,  але не  знятий з обліку.
До перевірки ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» надані  35 договорів, укладених 01.10.2012 р. та 01.11.2012 р. з ПП «Астарта Трейд-М»,   щодо надання послуг по охороні об`єктів, що знаходяться на обслуговуванні у  позивача.
На підтвердження виконання вказаних договорів до перевірки надані податкові накладні  та акти виконаних робіт.
Згідно наданого до перевірки журналу – ордеру по бухгалтерському рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», станом на 01.04.2014 р. заборгованість по взаєморозрахунках з ПП «Астарта Трейд-М» – відсутня. Крім того, встановлено, що розрахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі шляхом перерахування ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» на розрахунковий рахунок ПП «Астарта Трейд-М» грошових коштів.
Також перевіркою встановлено, що в рамках наданих до перевірки договорів та відповідно наданих актів виконаних робіт, які мають зведений характер, виконавець ПП «Астарта Трейд-М» організовує охорону на 35 об`єктах в  м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області із залученням 116 кваліфікованих працівників.
Окрім цього, перевіркою встановлено, що згідно до наявних баз даних ДФС України інформація щодо наявності трудових ресурсів  у ПП «Астарта Трейд-М» відсутня, що не підтверджує реальність господарських операцій з ПП «Астарта Трейд-М», в зв`язку з чим ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» безпідставно включило до складу податкового кредиту у лютому 2014 р., березні 2014 р. в сумі 311   595 грн.
Однак, як слідує з акту перевірки, судом встановлено, що податкові накладні  та акти виконаних робіт, що надані позивачем до перевірки, датовані 31.03.2013 р.  та 30.04.2013 р., в зв`язку з чим висновок акту перевірки про безпідставне включення до складу податкового кредиту у лютому 2014 р. та  березні 2014 р. в сумі 311   595 грн. є необгрунтованим, оскільки в лютому – березні 2014 р. ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» не мало ніяких відносин з ПП «Астарта Трейд-М» і податкового кредиту за даний період не формувало.
Також з акті перевірки слідує, що перевіркою встановлено, що в перевіряємий період  позивач мав фінансово – господарські взаємовідносини з контрагентом – постачальником ТОВ «Центр Безпека-1», КВЕД: 80.10 – діяльність приватних охоронних служб. 
До перевірки ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» надало 40 договорів, укладених 01.05.2013 р., 01.10.2013 р., 01.11.2013, 01.12.2013 та 01.01.2014.  з ТОВ «Центр Безпека-1»    щодо надання послуг по охороні об`єктів, що знаходяться на обслуговуванні у  позивача.
На підтвердження виконання вказаних договорів до перевірки надані податкові накладні  та акти виконаних робіт.
Згідно наданого до перевірки журналу – ордеру по бухгалтерському рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», станом на 01.04.2014 р. заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ «Центр Безпека-1»  – відсутня. Крім того, встановлено, що розрахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі шляхом перерахування ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» на розрахунковий рахунок ТОВ «Центр Безпека-1» грошових коштів.
Також перевіркою встановлено, що в рамках наданих до перевірки договорів та відповідно наданих актів виконаних робіт, які мають зведений характер, виконавець ТОВ «Центр Безпека-1» організовує охорону на 40 об`єктах   у м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області із залученням 122 кваліфікованих працівників.
Окрім цього, перевіркою встановлено, що згідно  баз даних ДФС України інформація щодо наявності трудових ресурсів  у ТОВ «Центр Безпека-1»,  відсутня, що не підтверджує реальність господарських операцій з ТОВ «Центр Безпека-1»,  в зв`язку з чим ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» безпідставно включило до складу податкового кредиту  в сумі 597 124 грн.
Однак, як слідує з акту перевірки, судом встановлено, що до перевірки надавалися податкові накладні                        № 15441, № 15461  та № 15610  від 31.01.2014 р., а також акти виконаних робіт № 10/0/13-13; 01/10/13-14,№01/10/13-24, № 01/0/13/25,№01/10/13/31, № 01/10/13/32, № 01/10/13-36 та №01/01/14-1 від 31.01.2014 р., що не були враховані  перевіряючими.
Таким чином,  всього за січень 2014 р. сума без ПДВ складає 870   254,14 грн, ПДВ – 174   050,86 грн, а разом оборот без ПДВ -  3   152   222,44 грн, ПДВ 630   444,50 грн., а не як зазначено в акті перевірки: сума без ПДВ складає 703   650,26 грн, ПДВ – 140   730,07 грн, а разом оборот без ПДВ -  2   985   618,56 грн, ПДВ 597   123,79  грн.
Також з акту перевірки слідує, що перевіркою встановлено, що в перевіряємий період  позивач мав фінансово – господарські взаємовідносини з контрагентом – постачальником ТОВ «СБ «Парус»,    КВЕД: 80.10 – діяльність приватних охоронних служб. 
Судом встановлено, що до перевірки ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» надані 42 договори, укладені 01.05.2013 р. та 01.07.2013 р. з  ТОВ «СБ «Парус»,   де 41 договір щодо надання послуг по охороні об`єктів, що знаходяться на обслуговуванні у  позивача та 1 договір щодо послуги охорони Готелю Асторія в грудні 2013 р. у м. Дніпропетровську.
На підтвердження виконання вказаних договорів до перевірки надані податкові накладні  та акти виконаних робіт.
Згідно наданого до перевірки журналу – ордеру по бухгалтерському рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», станом на 01.04.2014 р. заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ «СБ «Парус»,    – відсутня. Крім того, встановлено, що розрахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі шляхом перерахування ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» на розрахунковий рахунок ТОВ «СБ «Парус»    грошових коштів.
Також перевіркою встановлено, що в рамках наданих до перевірки договорів та відповідно наданих актів виконаних робіт, які мають зведений характер, виконавець ТОВ «СБ «Парус»,    організовує охорону на 42 об`єктах в  м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області із залученням 131 кваліфікованого працівника, з них 88 чоловік з графіком роботи цілодобово.
Окрім цього, перевіркою встановлено, що згідно  баз даних ДФС України інформація щодо наявності трудових ресурсів  у ТОВ «СБ «Парус»,     відсутня, що не підтверджує реальність господарських операцій з ТОВ «СБ «Парус»,     в зв`язку з чим ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» безпідставно включило до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 751   902 грн.
Також з акту перевірки слідує, що перевіркою встановлено, що в перевіряємий період  позивач мав фінансово – господарські взаємовідносини з контрагентом – постачальником ПП «СБ Вікінг»,    КВЕД: 80.10 – діяльність приватних охоронних служб. 
Судом встановлено, що до перевірки ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» надані 28 договорів, укладені 01.02.2014 р. з  ПП «СБ Вікінг»,  де 27 договорів щодо надання послуг по охороні об`єктів, що знаходяться на обслуговуванні у  позивача та 1 договір щодо послуги охорони Готелю Асторія в грудні 2013 р. у м. Дніпропетровську.
На підтвердження виконання вказаних договорів до перевірки надані податкові накладні  та акти виконаних робіт.
Згідно наданого до перевірки журналу – ордеру по бухгалтерському рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», станом на 01.04.2014 р. рахується заборгованість по взаєморозрахунках з ПП «СБ Вікінг». Крім того, встановлено, що розрахунки між підприємствами проведені в безготівковій формі шляхом перерахування ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» на розрахунковий рахунок ПП «СБ Вікінг»   грошових коштів.
Також перевіркою встановлено, що в рамках наданих до перевірки договорів та відповідно наданих актів виконаних робіт, які мають зведений характер, виконавець ПП «СБ Вікінг»,   організовує охорону на 28 об`єктах в  м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області із залученням 107 кваліфікованих працівників.
Окрім цього, перевіркою встановлено, що згідно  баз даних ДФС України, відповідачем зроблений  висновок щодо   відсутності фізичної можливості  ПП «СБ Вікінг» здійснювати охоронні послуги ні самостійно, ні із залученням інших суб`єктів господарювання, в зв`язку з чим не підтверджується  реальність господарських операцій з ПП «СБ Вікінг», та ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» безпідставно включено до складу податкового кредиту  у лютому 2014 р.  суму 318   529 грн.
Однак, згідно акту перевірки, встановлено, що сума, включена до складу податкового кредиту у лютому 2014 р. складає 145   364 грн.
Приймаючи до уваги вищевикладене,  судом встановлено, що ТОВ «ОДА «ЛЄОН ФОРС» в перевіряємий період здійснювало свою діяльність за кодом КВЕД 80.10 – Діяльність приватних охоронних служб і для належного надання охоронних послуг по охороні об`єктів залучало згідно наданих до перевірки договорів контрагентів – постачальників охоронних послуг: ПП «Астарта Трейд-М», ТОВ «Центр Безпека-1»,   ТОВ «СБ «Парус» та  ПП «СБ Вікінг», які належним чином виконали умови договорів та надали охоронні послуги.
Крім того, судом встановлено, що контрагенти позивача на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані належним чином, як платники податку на додану вартість у встановленому чинним законодавством порядку, перебували на обліку в органах доходів і зборів,   згідно КВЕД 80.10 – мали право здійснювати діяльність приватних охоронних служб.
Також встановлено, що в зв`язку з виконанням договорів відбувався рух активів  в процесі здійснення господарських операцій, тобто відбувалися реальні зміни майнового  стану платника податків,  що підтверджено наявними первинними документами: договорами про надання охоронних послуг, податковими накладними, актами наданих послуг, платіжними дорученнями, журналами – ордерами по бухгалтерському рахунку № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками», що в своїй сукупності свідчить про реальність господарських операцій позивача з його контрагентами:  ПП «Астарта Трейд-М», ТОВ «Центр Безпека-1»,   ТОВ «СБ «Парус» та  ПП «СБ Вікінг».
Статтею 198 ПК України передбачено, що « 198.1. Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;… .
198.2. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
…198.6. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу».
Таким чином, судом встановлено, що надані до перевірки податкові накладні, виписані контрагентами позивача (ПП «Астарта Трейд-М», ТОВ «Центр Безпека-1», ТОВ «СБ «Парус» та ПП «СБ «Вікінг»), як діючими юридичними особами, які  знаходилися на податковому обліку в податкових органах,  були підставами для включення  у податковому періоді до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у зв`язку з придбанням товарів (послуг)  і доказів невідповідності наданих до перевірки податкових накладних положенням чинного законодавства,  відповідачем не надано.
Крім того, суд зазначає, що висновки контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту в перевіряємий період: з 01.03.2013 р. по 01.04.2014 р., зроблені  на підставі наявної в 2016 р.(час здійснення перевірки з 22.04.2016 р. по 04.05.2016 р.) податкової інформації щодо діяльності контрагентів позивача: ПП «Астарта Трейд-М», ТОВ «Центр Безпека-1», ТОВ «СБ «Парус» та ПП «СБ «Вікінг», тобто   вже станом на час проведення перевірки, а не на час здійснення господарських операцій і відповідно даної інформації  ПП «Астарта Трейд-М» припинило свою діяльність, хоча й перебувало на обліку, а ТОВ «СБ «Парус» знаходилося в стані припинення.
Однак відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, жодним чином не доведено, що контрагенти позивача, як діючі юридичні особи, які  знаходилися на податковому обліку в податкових органах,   в перевіряємий період, а саме з 01.03.2013 р. по 01.04.2014 р., не мали можливості здійснювали господарські операції.
Доказів порушень відображення позивачем господарських операцій з контрагентами ПП «Астарта Трейд-М», ТОВ «Центр Безпека-1», ТОВ «СБ «Парус» та ПП «СБ «Вікінг» в бухгалтерському та податковому обліку  акт перевірки не містить.
Отже надані до перевірки первинні документи повністю підтверджують реальність господарських операцій позивача з контрагентами ПП «Астарта Трейд-М», ТОВ «Центр Безпека-1», ТОВ «СБ «Парус» та ПП «СБ «Вікінг».
Стосовно висновків акту перевірки про непідтвердженість господарських операцій в зв`язку з відсутністю трудових ресурсів у контрагентів, суд зазначає, що відповідачем не проведені зустрічні перевірки зазначених контрагентів та не перевірялася інформація щодо залучення трудових ресурсів на підставі цивільних договорів.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися не на припущеннях, не підтверджених належними доказами, а на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані, лише, про фактично здійснені господарські операції. 
Крім того, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд враховує, що відповідно до вимог ст.77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі  № 826/11879/13-а (К/9901/4022/18).
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи. 
Також, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності) і дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 815/3526/17 (К/9901/579/17).
Крім того, відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів  не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), а основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу, але дана інформація не перевірялася контролюючим органом та не доведена  під час розгляду справи.
Аналогічна  правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 814/937/15 (К/9901/28682/18).
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що судова практика вирішення податкових спорів  виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника, а тому, відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, не свідчать про нереальність господарських операцій за умови підтвердження їх належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі № 802/1155/17-а (К/9901/4402/17).
Крім того,  судом апеляційної інстанції встановлено, що контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 
Також  відповідачем не надано суду  жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальників, та не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
Таким чином,  приймаючи до уваги вищевикладене та той факт, що відповідачем, всупереч ст. 77 ч.2 КАС  України, не доведено правомірність свого рішення, суд апеляційної інстанції   погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін.
Керуючись статтями  ст.ст. 315,316, 321,322,325 КАС України,  суд – 
П О С Т А Н О В И В:
   Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській  області  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського   окружного адміністративного  суду  від 12.03.2021 р. – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова