ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/14/21  Номер провадження 22-ц/814/2523/21	Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л. Г.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,
секретаря Ракович Д.Г.,
за участі: прокурора Харенка В.М., представника відповідача - адвоката Рішко Н.І.,
розглянувши в м. Полтаві в режимі відеоконференції за допомогою системи EasyConцивільну справу за позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів
за апеляційною скаргою Миргородської окружної прокуратури Полтавської області
на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Цімботи Л.Г. в м. Лохвиця із складанням повного тексту рішення 16 вересня 2021 року,-
В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року Перший заступник Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області звернувся до районного суду з даним позовом.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 , набувши за договором купівлі-продажу від 23.06.2018 року право власності на об`єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності площею 3,8157 га по АДРЕСА_1 належним чином не оформив та не зареєстрував речові права на цю земельну ділянку, в період з 23 червня 2018 року по 01 серпня 2019 року не вносив плату за користування нею, внаслідок чого зберіг в себе безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі 680 710,02 грн.
Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року у задоволенні позову прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що суду не надано доказів проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості відповідача, що позбавляє можливості здійснити перевірку розрахунку розміру орендної плати.
Рішення оскаржив перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, який в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Зазначає, що районним судом неправильно установлені обставини, які мають значення для справи, зокрема, не взято до уваги, що земельна ділянка, що перебуває в користуванні відповідача є сформованою, наявна її нормативно грошова оцінка, розмір якої і був покладений в основу розрахунку боргу Заводською міською радою.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Рішко Н.І. вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1  на  підставі  договору купівлі-продажу, укладеного 23.06.2018 року  з ОСОБА_5 , належить цілісний майновий комплекс, який знаходиться на  земельній ділянці площею 3,8157 га  з кадастровим номером 5322610600:51:007:0047  по АДРЕСА_1 .
Суб`єктом права (комунальної) власності на землю є Заводська міська рада Лохвицького району Полтавської області. Між відповідачем ОСОБА_1 та Заводською міською радою Лохвицького району Полтавської області не укладалися договори оренди земельної ділянки, орендна плата за її використання відповідачем не сплачувалася.
Листом № 02-23/818 від 21.08.2019 р. Заводська міська рада повідомила органи прокуратури про те, що ОСОБА_1 має заборгованість перед міською радою за користування земельною ділянкою з 23.06.2018 по 31.12.2018 (ставка орендної плати 12% згідно рішення № 10 від 14.06.2017) - 436769,57 грн, за період 01.01.2019 по 01.08.2019 (ставка орендної плати 6% згідно рішення № 14 від 12.06.2018) - 243940,45 грн. 
Зазначені розрахунки були затверджені рішенням Заводської міської ради № 9 від 16.10.2019р., однак районний суд, відмовляючи  в стягненні  заборгованості  за користування  земельною ділянкою,  виходив  з наданих представником відповідача відомостей з Державного земельного кадастру про права власності та речові права на земельну ділянку від 19.07.2021 року про те, що відносно спірної земельної ділянки відсутня інформація про нормативно-грошову оцінку землі (а.с.179).
Проте, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.
Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будівлю або споруду, регламентується Земельним Кодексом України. 
За змістом глави 15 цього Кодексу право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.
Частина перша ст.93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" ч.1 ст.96 ЗК).
Суд першої інстанцій установ, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 2018 року ( 115-116).
При цьому, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою по АДРЕСА_1  за відповідачем, зокрема укладення відповідних договорів оренди з Заводською міською радою та державної реєстрації такого права. Таким чином, ОСОБА_1 користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої ст.1212 ЦК України.
Вказаний висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц.
Обговорюючи питання обгрунтованості здійсненого Заводською міською радою розрахунку заборгованості користування  земельною ділянкою площею3,8157 га з кадастровим номером 5322610600:51:007:0047 по АДРЕСА_1 в сумі 680710,02 грн., колегія суддів виходить з положень ст.13 Закону України «Про оцінку земель» , яка встановлює, що  нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Позивачем, як доказ, надані суду рішення Заводської міської ради №10 від 14.06.2017 р. та № 14 від 12.06.2018 «Про затвердження ставок земельного податку та ставок орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки земель м. Заводське та с. Вишневе» та розрахунки розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на 23.06.2018р. - 31.12.2018р. та на 01.01.2019р. - 01.08.2019р. 
З вказаних розрахунків вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6969727,09 грн. (а.с.122-127).
Крім того, рішенням Заводської міської ради №9 від 16.10.2019 року затверджені розрахунки неотриманого доходу за  користування  земельною ділянкою площею3,8157 га в АДРЕСА_1 кадастровий номер 5322610600:51:007:0047, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в сумі 680710,02 грн. (а.с.138).
Отже, твердження районного суду про відсутність інформації про нормативну грошову оцінку землі, на якій розміщені об`єкти нерухомості відповідача, не узгоджується із рішенням Заводської міської ради № 9 від 16.10.2019 року. 
У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення. 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 
Однак, відповідачем зазначене рішення Заводської міської ради не оскаржене.
За таких обставин, вказівка в рішенні суду першої інстанції про не проведення нормативної грошової оцінки землі взагалі суперечить чинному  рішенню Заводської міської ради та наданим Заводською міською радою розрахункам, які грунтувались на величині нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про доведеність позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Заводської міської ради 680710,02 грн. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.
На підставі викладеного, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог прокурора.
У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною тринадцятою цієї ж статті, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, з відповідача на користь підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з даним позовом та при подачі апеляційної скарги в сумі 25 526,63 грн. ( 10210,65грн.+15315,98грн.).
Керуючись ст.ст. 367, 374,376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області задовільнити.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області 680 710,02 грн. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури судовий збір у сумі 25 526,63 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.12.2021 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна