ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 405/1620/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2021 в адміністративній справі №405/1620/21  (суддя Шевченко І.М.) у справі  за позовом   ОСОБА_1  до  Поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бреуса Валерія Юрійовича про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
в с т а н о в и В:
  У вересні 2021 до Ленінського районного суду м. Кіровограда  надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просив скасувати постанову серії ЕАН № 3817354 від 22.02.2021року, а провадження в справі закрити, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2021 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову серії ЕАН № 3817354 від 22.02.2021року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції  на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір у розмірі 908 грн. В частині закриття справи про адміністративне правопорушення відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - Поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бреуса Валерія Юрійовича, тоді як у розглядуваній справі належним відповідачем є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена спірна    постанова. Таким чином, оскільки з урахуванням вимог ч. 3  ст. 48 КАС України, можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції, чого зроблено не було, то підстави для задоволення позову - відсутні.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013        № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи 22.02.2021року позивача  було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121КУпАП  та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., про що поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капралом поліції Бреус В.Ю. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3817354 від 22.02.2021року.
Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених  ст. 268 КУпАП. Відтак, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що при винесенні спірної постанови неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому постанова підлягає скасуванню.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Нормами частини 1  статті 121 КУпАП  встановлено керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 31.4.3  в  ПДР  України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, зовнішні світлові прилади не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Відповідно до  статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з  статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП  закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до  статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі  статтею 268 КУпАП  особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до  статі 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення  правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За приписами  статті 252 КУпАП  орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31  та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».
При цьому норма  статті 31 Закону України «Про національну поліцію»  є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію»  встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання  правил дорожнього руху.
Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами  КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Стосовно зазначення про  заявлення позову до неналежного відповідача - Поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бреуса Валерія Юрійовича, суд зазначає наступне.
Згідно з приписами  ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення  правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема,  ст.126 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Пунктом 3 частини першої  статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному  Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених  статтею 121 КУпАП  посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.
Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями  статті 222 КУпАП  покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені  статтею 121 КУпАП.
Використання у зазначеній вище нормі формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20  КУпАП», використаний у частині другій  статті 255 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному  Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у службових стосунках та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Згідно п. 7 ч. 1  ст. 4 КАС України  суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно п. 9 ч. 1  ст. 4 КАС України  відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.
Відповідно до ч.1.  ст. 6 КАС України  суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Одним з принципів верховенства права є принцип правової визначеності.
Оскільки законом чітко не визначено, хто має бути відповідачем в справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що право вибору відповідача належить позивачу, але в будь-якому випадку, суд першої інстанції мав би залучити в порядку , визначеному  ст. 48 КАС України  в якості відповідача (співвідповідача) орган поліції від імені якого складено постанову.
При цьому, зміст  статті 288 КУпАП  щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення та доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про те, що належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.
За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.  316,  321,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В ИВ:
Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2021залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова