ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 605/248/21	Головуючий у 1-й інстанції Горуц р.О. 	
Провадження № 22-ц/817/1204/21 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 310020000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Парандюк Т. С., 
за участю секретаря - Стецюк М.А. 
та сторін: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Терлюка О.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №605/248/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року, ухваленого суддею Горуцем Р.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
у травні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до  ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача, щомісячно аліменти на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та утримання матері до досягнення дитиною трьох річного віку в сумі 3000 (три тисячі) гривень.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 зазначила, що відповідач від народження дитини жодної участі у її вихованні та утриманні не приймає, хоча їй відомо, що ще місяць тому, останній офіційно працював в АДРЕСА_1 ) в одному із інтернет-магазинів. Ще до народження доньки, вона працювала у даному інтернет-магазині разом із відповідачем, а тому їй відомо, що місячний заробіток останнього становив 4 500 злотих, що в гривнях становить близько 30 000 гривень. На даний час в неї на утриманні трьохмісячна дитина, з якою вона проживає разом із своєю матір`ю та вітчимом, а тому, немає можливості працевлаштуватись. З відповідачем вони не проживають вже з вересня 2020 року. Для забезпечення дитини усім необхідним, їй на місяць потрібно близько 3000-3500 гривень. Після народження дитини, у дочки було діагностовано неврологію, у зв`язку з чим вона потребувала і на даний час потребує певного лікування. Вона отримує 860 гривень допомоги на дитину щомісячно, а тому, немає можливості самостійно утримувати дитину. З одягом для дитини їй допомагають родичі. Стан здоров`я відповідача добрий. Відповідач є власником квартири, що в АДРЕСА_2 , яку вони придбали за час перебування у шлюбі.
Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів — задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , жительки: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 500 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 31 травня 2021 року і до досягнення нею повноліття.
Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , жительки: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти в розмірі 3 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 31 травня 2021 року і до 28 квітня 2024 року.
Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір в доход держави в сумі 1 816 гривень.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
В задоволенні решти позовних вимог — відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_2  просить рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року по цивільній справі №605/248/21 — скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього в користь позивача, аліменти на утримання неповнолітньої дочки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі — 1 500 гривень, щомісячно, і до досягнення нею повноліття, та аліменти на утримання дружини, в твердій грошовій сумі в розмірі — 700 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років, посилаючись на те, що судом мало місце порушення норм процесуального права і не правильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачкою та судом. Вказує, що на даний час ніде не працює, перебиваючись тимчасовими заробітками, має нерегулярний та мінливий дохід, і при цьому, чим може допомагає утримувати дитину. Згідно довідки центру зайнятості, не стоїть на обліку в центрі зайнятості, шукає роботу. Посилається на те, що у власності відсутнє майно, крім квартири, яку він з позивачкою придбали в шлюбі, яка є спільною власністю. Також те, що ОСОБА_1 з дитиною, категорично без всяких на те причин і пояснень проживати разом із ним не бажає, а тому, він проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 , пенсіонеркою-інвалідом 3 групи і вимушений за нею доглядати, допомагати. Після народження дитини, останній разом із матір`ю постійно купують та передають їй харчування для дитини, памперси та інше. Вказує про те, що призначена сума аліментів не відповідає його фінансовим можливостям, ставить не тільки в скрутне матеріальне становище, а і на межу виживання, що є для нього суттєвим.
ОСОБА_1 своїм правом на відзив не скористалася.
У судовому засіданні  ОСОБА_2  та його представник — адвокат Терлюк О.Я. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.
ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що між сторонами 10 січня 2019 року у Підгаєцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, було зареєстровано шлюб, актовий запис №1, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серія НОМЕР_3 (а.с. 3).
Під час даного шлюбу у сторін народилась дочка — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить Свідоцтво про народження, Серія НОМЕР_4 , актовий запис №41 (а.с. 4), яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено нею в судовому засіданні та не заперечено відповідачем.
ОСОБА_1 отримує щомісячну допомогу на дитину в розмірі 860 гривень, що підтверджується довідкою за вих.№668 від 07 червня 2021 року, виданої відділом соціального забезпечення №6 УСЗН Тернопільської РДА (а.с. 20).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач з якою проживає дитина, ніде не працює, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, при цьому ним не доведено протилежного, тому визначив розмір аліментів на утримання дружини в сумі 3000 грн. Крім цього, визначаючи розмір аліментів на утримання доньки суд виходив з того, що дитина проживає спільно з матір`ю, яка нею опікується постійно, і об`єктивно несе більші витрати на її утримання, тому слід стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень.
Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції повністю погодитися не може, оскільки недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України “Про охорону дитинства”).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Визначаючи розмір аліментів на дочку у сумі 2 500 гривень, судом першої інстанції враховано лише матеріальне становище відповідача, наявність у нього регулярного заробітку, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: рівність сторін в утриманні дитини, її вік та стан здоров`я, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також й те, що дитина проживає спільно з матір`ю, яка нею опікується постійно, і об`єктивно несе більші витрати на її утримання.
Однак, в матеріалах справи взагалі відсутні докази щодо доходу відповідача, чи є у нього на праві власності, володіння та/або користуванні майно чи майнові права, у тому числі рухоме та нерухоме майно, грошові коштів, виключні права на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Також судом не встановлені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.
Як пояснив у судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 про те, що у власності відсутнє майно, крім квартири, яку він з позивачкою придбали в шлюбі, яка є спільною власністю, проте проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 , пенсіонеркою-інвалідом 3 групи, оскільки квартира непридатна до проживання. Не працює, перебиваючись тимчасовими заробітками, має нерегулярний та мінливий дохід.
З довідки №814 від 29 вересня 2021 року, виданою Підгаєцькою районною філією ТОЦЗ ЦА ДСЗ вбачається, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку, статус безробітного йому не надано, допомогу по безробіттю не одержує. 
Доказів про доходи відповідача в Республіці Польща сторонами суду не подано. Також, в матеріалах справи відсутня інформація про перебування відповідача за межами України.
Тому, колегія суддів вважає, що враховуючи вимоги статті 182 СК України, часткове визнання відповідачем позову щодо розміру аліментів на дочку, слід змінити розмір аліментів з 2 500 до 2 000 гривень.
Відповідно до статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Тлумачення частини другої статті 84 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.
Стягуючи аліменти на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох річного віку, суд виходив із того, що позивач з якою проживає дитина, ніде не працює, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, при цьому ним не доведено протилежного.
Однак, як вбачається із матеріалів справи та судом не здобуто жодних доказів того, що ОСОБА_1 має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 3000 грн.
Відповідач в цій частині позов визнав частково, заявивши, що може сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 700 грн. Крім цього, пояснив, що не має постійної роботи, перебивається тимчасовими заробітками.
Тому, колегія суддів вважає, що слід змінити розмір аліментів на утримання дружини з 3 000 до 1 500 гривень.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дочки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в частині аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох річного віку — змінити, зменшивши стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , жительки: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень до 2 000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 31 травня 2021 року і до досягнення нею повноліття; та стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , жительки: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти з 3 000 (три тисячі) гривень зменшивши до 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 31 травня 2021 року і до 28 квітня 2024 року.
Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 27 жовтня 2021 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про змінення судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року в незміненій частині слід поновити.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  — задовольнити частково.
Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дочки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в частині аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох річного віку — змінити, зменшивши стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , жительки: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень до 2 000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 31 травня 2021 року і до досягнення нею повноліття; та стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , жительки: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , аліменти з 3 000 (три тисячі) гривень зменшивши до 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 31 травня 2021 року і до 28 квітня 2024 року.
Поновити дію рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року в незміненій частині.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 грудня 2021 року.

Головуючий 
Судді