Ухвала
 
25 жовтня 2021 року 
м. Київ
            
справа № 345/378/21
провадження № 61-16299ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Мартєва С. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної посадовими особами органу досудового розслідування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної посадовими особами органу досудового розслідування.
 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 червня 2020 року на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року в межах кримінального провадження № 1201916050000155 слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Кушнірем М. Д. в період часу з 15 год 42 хв. по 16 год 12 хв., за відсутності мешканців, без вжиття жодних заходів для забезпечення присутності позивача як власника, проведено обшук в його квартирі, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом примусового проникнення в житло, поєднане із знищенням та пошкодженням майна, внаслідок чого йому заподіяно матеріальну і моральну шкоду. 
 
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2020 року зобов`язано начальника СВ Калуського відділу поліції внести відомості до ЄРДР, що було зроблено за № 12020090170000614 від 13 червня 2020 року, яке скеровано за підслідністю в ДБР м. Львів, та яке в подальшому закрито за відсутністю ознак правопорушення, передбаченого частиною 2 статті КПК України. При цьому факт пошкодження і знищення його майна групою поліцейських під час проведення обшуку слідчим не спростовано. 
 
Позивач вказував, що внаслідок зазначених дій працівників правоохоронних органів вхідні двері його квартири були зіпсовані, пошкоджено дверну коробку і полотно, розрізано замки та пошкоджено покриття стін. Окрім цього в квартирі створено безлад. Як наслідок, позивач 05 червня 2020 року здійснив заміну вхідних дверей та ремонт пошкодженої стіни, вартість чого становить 7 543,00 грн. Також внаслідок проведеного обшуку були порушені конституційні права на недоторканність житла позивача, у зв`язку із чим йому завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в 20 000,00 грн. На підставі вищевказаного позивач просив стягнути з державного бюджету шляхом списання коштів з рахунку Державної казначейської служби України матеріальну шкоду у розмірі 7 543,00 грн та моральну шкоду в сумі 
20 000,00 грн. 
 
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 
15 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто на користь ОСОБА_1 7 543, 00 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів зі спеціального рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.
 
Стягнуто на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів зі спеціального рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 
15 квітня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У жовтні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. 
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2021 року становить 2 270 грн.
 
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що ціна позову складає 27 543,00 грн, і не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).
 
Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на постанови суду апеляційної інстанції. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга не містить обґрунтувань випадків, передбачених 
пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 
23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 
1997 року).
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 5 квітня 2018 року).
 
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної посадовими особами органу досудового розслідування.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         В. М. Ігнатенко

                                                                                                                      С. О. Карпенко

                                                                                                                      С. Ю. Мартєв