Номер провадження: 22-ц/813/8754/21 
Номер справи місцевого суду: 508/208/19
Головуючий у першій інстанції Банташ Д.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2021                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,                
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 21.02.2021 у складі судді Банташ Д.С., 
                                        в с т а н о в и в:
В березні 2019 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна. У позовній заяві посилалася на те, що 09 квітня 2011 року між нею та ОСОБА_2 у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був укладений шлюб. На підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2017 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування з відповідачем у шлюбі, за спільні кошти, 06.02.2013 року ними було придбано транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO», модель Т13110, 2007 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який було оформлено за ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу зазначений автомобіль залишився у володінні і користуванні ОСОБА_2 , який добровільно не бажав вирішити питання розподілу цього майна. Оскільки автомобіль є річчю неподільною, просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь половину вартості автомобіля, а саме 53 200 гривень, згідно звіту про оцінку майна складеного 22 грудня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 . В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмета позову, в якій вона посилається на те, що лише з відзиву відповідача їй стало відомо, що ОСОБА_2 спірний автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO», модель Т13110, 2007 року випуску за договором купівлі-продажу транспортного засобу відчужив своєму батьку ОСОБА_4 . Зазначала, що вона не надавала згоду на відчуження транспортного засобу. Ця обставина свідчить про те, що вказаний договір був укладений з порушенням порядку, передбаченого ч. 2 ст. 65 СК України. Остаточно наполягала на: встановленні факту не проживання її спільно з відповідачем з 01.01.2015; визнання автомобілю ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску - спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; стягненні з відповідача ОСОБА_2 на її користь Ѕ частки вартості автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, що становить - 53 200.00 грн. (п`ятдесят три тисячі двісті гривень) та понесених нею судових витрат. 
Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 21.04.2021 позов задоволено частково. Визнано спільним сумісним майном подружжя транспортний засіб, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину вартості автомобіля в розмірі 53200 грн, судові витрати. В решті вимог відмовлено.
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати, в задоволенні позову відмовити. Дійсно в 2013 році сторони придбали автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску. У 2015 році, у зв`язку з фінансовими труднощами вони разом, позивач і відповідач, були вимушені продати цей автомобіль. 08.08.2015 автомобіль було придбано його батьком ОСОБА_4 за 40000 грн згідно договору купівлі-продажу. Стверджував, що позивач, ОСОБА_1 , після народження дитини до 2015 року не працювала і ніяких доходів не мала. Зазначав, що відчуження зазначеного автомобіля відбулося в період шлюбу та в інтересах сім`ї. Вважав, що позивач не обґрунтувала та не надала жодного доказу про те, що зазначений автомобіль був відчужений не в інтересах сім`ї, а також не надала до суду належні та допустимі докази щодо актуальної вартості зазначеного автомобіля, а звіт про оцінку майна складений 22 грудня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 є неналежним доказом на підтвердження цього, автомобіль оцінювачем не оглядався. 
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що твердження апелянта не відповідають дійсності. Шлюбні відносини припинилися в 2015 році, транспортним засобом користувався тільки відповідач, про відчуження автомобіля їй нічого не відомо.
Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Судом встановлено, що 09.04.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого 09 квітня 2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №184.
На підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2017 року (справа №472/634/17) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на підставі актового запису №1381 від 31.08.2011 року.
За час перебування з відповідачем у шлюбі, 06.02.2013 року сторонами було придбано транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, який 08 лютого 2013 року було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .
Згідно звіту про оцінку майна складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №1008/16 від 14.12.2016 року) вартість транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 106400 гривень. 
08.08.2015  ОСОБА_2 здійснив відчуження транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску на користь свого батька ОСОБА_4 , згода на відчуження ОСОБА_1 не надавалася.
Факт придбання майна за час перебування у шлюбі не оспорювався, відтак майно є спільним сумісним.
Задовольняючи позов про стягнення коштів, суд виходив з того, що у ОСОБА_1 виникло право на відшкодування компенсації вартості 1/2 частки в автомобілі марки ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, виходячи з його оцінки на час розгляду справи.
Такий висновок суду ґрунтується на законі, судом вірно встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно пунктів 22, 30 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Так, жодні докази того, що ОСОБА_1 надавала згоду на відчуження автомобіля у справі відсутні.
Доводи про те, що спільне проживання припинено в 2017 році не доведені, відтак суд вірно виходив з презумпції спільності права власності та відчуження майна без згоди співвласника.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На спростування звіту про оцінку майна - транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2007 року випуску, складеного 22 грудня 2018 року, ОСОБА_2 не надано доказів, тому підстави для зміни рішення в цій частині відсутні. 
З огляду на викладене, апеляційна скарга не спростовує висновків суду, тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384  ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 21.04.2021 в частині вимог ОСОБА_1 про визнання майна сумісним майном подружжя, стягнення компенсації його вартості залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: 
                                                                                    
            Судді: