ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 380/10755/20 пров. № А/857/13359/21	

  Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;
за участю секретаря судового засідання –   Максим Х. Б.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лемберг» на рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі №380/10755/20 (головуючий суддя Братичак У.В., м. Львів, повне судове рішення складено 27 травня 2021 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лемберг» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови,-

        ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лемберг» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA209110/2020/00007 від 15.09.2020.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що митним органом безпідставно прийнято рішення №UA209110/2020/00007 від 15.09.2020 про зупинення надання преференційного режиму та відмовлено в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, оскільки декларантом при митному оформленні надано всі належні документи для підтвердження преференційного походження товару, які не містили розбіжностей, зокрема сертифікат про походження товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) А0295791Х від 07.09.2020, виданий уповноваженим органом країни вивезення (Іспанія), який відповідає зразку, наведеному в додатку №ІІІ до Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, та підтверджує походження товару з ЄС.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем – Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лемберг», подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти рішення, яким задовільнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що митним органом безпідставно прийнято рішення №UA209110/2020/00007 від 15.09.2020 про зупинення надання преференційного режиму та відмовлено в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, оскільки декларантом при митному оформленні надано всі належні документи для підтвердження преференційного походження товару, які не містили розбіжностей, зокрема сертифікат про походження товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) А0295791Х від 07.09.2020, виданий уповноваженим органом країни вивезення (Іспанія), який відповідає зразку, наведеному в додатку №ІІІ до Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, та підтверджує походження товару з ЄС. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення суду не застосовано практику Верховного Суду. 
Відповідачем в суді апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала та просить таку задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.
Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в задоволенні такої та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.09.2020 ТзОВ «Торговий дім Лемберг» подано до митного оформлення митну декларацію №UA209110/2020/004242 від 15.09.2020 на здійснення митного оформлення товару - мінеральних добрив іспанського виробництва з застосуванням преференційних ставок ввізного мита. Даний товар придбано за зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу №1- ATUATDL/2020 від 30.01.2020.
До митної декларації №UA209110/2020/004242 від 15.09.2020 ТзОВ «Торговий дім Лемберг» додано наступні документи:  пакувальний лист (Packing list) без номера від 04.09.2020; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №UA0720 від 13.08.2020; автотранспортну накладну (Road consignment note) №UA0720 від 13.08.2020; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) А0295791Х від 07.09.2020; калькуляцію транспортних витрат №9 від 14.09.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №21 від 13.08.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №1-ATUATDL/2020 від 30.01.2020; договір про надання послуг митного брокера 5/МБО/2017 від 06.05.2017; інформацію про позитивні результати державних видів контролю №5944741 від 15.09.2020 та копію митної декларації країни відправлення 20ES00174110945580 від 07.09.2020.
За результатами здійснення митного контролю заступником начальника м/п «Дрогобич» Галицької митниці Держмитслужби було прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів, та відповідно оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209110/2020/00007 від 15.09.2020.
Підставою для відмови в оформленні пропуску товарів слугувало те, що відповідно до п.1 ст.32 Регіональної конвенції про пан-євро-середноземноморські преференційні правила походження преференція не може бути застосована коли митні органи Договірної сторони- імпортера мають обгрунтовані сумніви в достовірності документів, статусі походження відповідних товарів, або виконання інших вимог цієї Конвенції. Заходи застосування преференційного режиму призупиняються до отримання результатів перевірки.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне. 
Згідно положень частини другої   статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до пункту 24 частини першої   статті 4 МК України   митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього   Кодексу, законів   та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Як встановлено частиною першою статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою   статті 280 МК України   ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Відповідно до частини першої   статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
Частинами першою та другою   статті 36 Митного кодексу України встановлено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень статтей   279,   282,   283 МК України   сертифікат про походження товару є єдиним документом, який підтверджує країну походження товару.
Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» №1678-VII від 16.09.2014, ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Угода про асоціацію).
Відповідно до п.1 ст.16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання, зокрема, сертифікату з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу.
Аналогічне положення закріплено ч.1 ст.15 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження від 14.04.2017, до якої Україна приєдналася 08.11.2017 (Закон України «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» від 08.11.2017 №2187-VIII), дата набрання чинності для України 01.02.2018 (далі - Регіональна конвенція).
Згідно вказаної статті Регіональної конвенції, товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, що свідчить про країну походження товару для надання товару преференційного режиму відповідно до критерію виготовлення товару є сертифікат про походження товару, виданий уповноваженим органом держави вивезення відповідно до її національного законодавства.
Такий сертифікат був наданий митному органу для митного оформлення товару разом з іншими документами, які підтверджують країну походження товару. У сертифікаті форми EUR.1 згідно з критеріями виготовлення товару зазначено, що країною походження товару є Королівство Іспанія.
Відповідно до приписів   статті 283 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу достовірності сертифіката чи відомостей, що в ньому містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до органу, що видав сертифікат, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, з проханням про надання додаткових відомостей.
Товар не вважається таким, що походить з відповідної країни, доти, доки митні органи у випадках, встановлених цим Кодексом, не одержать належним чином оформлений сертифікат про походження товару або затребувані ними додаткові відомості.
Відповідно до п.1 ст.32 Регіональної конвенції преференція не може бути застосована коли митні органи Договірної сторони- імпортера мають обгрунтовані сумніви в достовірності документів, статусі походження відповідних товарів, або виконання інших вимог цієї Конвенції. Заходи застосування преференційного режиму призупиняються до отримання результатів перевірки.
На підставі матеріалів справи апеляційним судом з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лемберг» надав митному органу разом з декларацією документи, які посвідчують походження товару, зокрема, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №А0295791 Х від 07.09.2020 року, інвойс, пакувальний лист.
Як на підставу невизнання вказаного сертифіката митний орган вказав не можливість завершити митне оформлення у зв`язку із тим, що мало місце не підтвердження преференційного режиму митними органами країни експорту ідентичного товару «Tecnokel Amino B» (добрива органічні). Митний орган вказав на відсутність підстав для застосування преференції « 410» до вищезазначеного товару, в результаті чого позивачу вручено картку відмови №UA209110/2020/00007 від 15.09.2020.
З матеріалів справи видно, що Львівська митниця ДФС скерувала до ДФС України сертифікати з перевезення товару EUR.1 №А0295085Т від 29.04.2017, №А0449428 Т від 20.04.2018 та супровідні документи на товар «добрива органічні» з метою перевірки його європейського (преференційного) походження.  
Державна фіскальна служба України за зверненням Львівської митниці від 21.06.2018 №1662/8/13-70-19/42 в частині перевірки сертифіката з перевезення форми EUR.1 №А 0295085Т від 29.04.2017, №А0449428Т від 20.04.2018 скерувала такі на перевірку до уповноваженого органу Королівства Іспанії.
Листом від 13.04.2020 №16-316-01-01/7.4/921 Держмитслужба України проінформувала Галицьку митницю Держмитслужби про отримання результатів верифікації від уповноваженого органу Королівства Іспанії. Зокрема, у листі від 03.02.2020 № Ехр. 218/19 уповноважений орган Іспанії інформує, що надані сертифікати є справжніми та правдивими, але після проведення відповідних перевірок з`ясувалось що товари, на які поширюються зазначені сертифікати EUR.1 не відповідають преференційним вимогам визначення походження товару.
Таким чином, інформація, яка надійшла від уповноваженого органу Іспанії у листі від 03.02.2020 № Ехр. 218/19 засвідчує, що експортер - підприємство «AgriTecno Fertilizantes S.L.» (Pza.Alcalde Domingo Torres 3-1, 46020 Valencia, Spain) не підтвердив відповідність товару «добрива органічні» (fertilizante organsco) вимогам правил про преференційне походження визначеним у Протоколі 1 до Угоди.
Статтею 264 МК України передбачено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених   статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
Беручи до уваги докази в їх сукупності, на підставі застосованих норм права суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що митним органом обґрунтовано відмовлено ТзОВ «Торговий дім Лемберг» у прийнятті митної декларації, з огляду на що оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209110/2020/00007 від 15.09.2020 не підлягає скасуванню.
Щодо твердження апелянта про незастосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення суду правової позиції висловленої Верховним Судом в постанові від 01.08.2019 у справі №400/2924/18, слід зазначити, що в тій справі причиною винесення картки відмови у прийнятті митної декларації слугував факт протиріч між різними документами, поданими до митного оформлення, щодо країни походження товару, а також не відповідність опису товарів. Отже, причини винесення картки відмови в справі №400/2924/18 є відмінними від тих що існують в справі №380/10755/20.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.
Керуючись статтями  241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Лемберг» – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі №380/10755/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 21.10.2021