ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9722/21 Справа № 215/3683/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 215/3683/21 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Голуб О.О.
сторони:
позивач:   ОСОБА_1 
відповідачі: начальник Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульга Анатолій Вікторович, Державна казначейська служба України
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 вересня 2021 року, яка постановлена суддею Камбул М.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 30 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 вересня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 03.02.2020 Дніпровського окружного адміністративного суду у справі №160/12016/19 закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на те, що суд першої інстанції без достатніх на те правових підстав закрив провадження у справі, оскільки перелічені в оскаржуваній ухвалі судові рішення ухвалені в різних справах, заявлені позовні вимоги в перелічених рішеннях не є тотожними, оскільки в одному випадку позивачем ставиться питання про відшкодування моральної шкоди, спричиненої неналежним функціюванням системи місцевого самоврядування, недбалістю та помилками посадової особи, а в другому випадку позивачем ставить питання про відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправною бездіяльністю посадової особи, яка відмовилась вжити систему заходів для гарантій держави на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Сторони по справі, будучи належним чином повідомленні про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. 
Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом  та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 03.02.2020 року Дніпровського окружного адміністративного суду у справі №160/12016/19, суд першої інстанції керувався п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України й виходив з того, що судовими рішеннями від 18.02.2021 року та від 15.04.2021 року, які на час розгляду даної справи набрали законної сили, вже вирішувалося питання про стягнення моральної шкоди, внаслідок бездіяльності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НПД Дніпропетровської області Шульги А.В. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.2019 року за вх.С-27, що встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року, тобто рішення були ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За положеннями ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст. 43, 49 ЦПК України, і повинні здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.
Як вбачається із матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення моральної шкоди, підставою позову є визнання протиправною бездіяльності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НПД Дніпропетровської області Шульги А.В., яка виразилась у відсутності розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.2019 року за вх. №С-27, що встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року.
При цьому, відповідно до даних з Єдиного реєстру судових рішень, що перебуває у вільному доступі, 18.02.2021 року ухвалено рішення Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 215/6042/20 , яке набрало законної сили 25.03.2021 року про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Держави України в особі начальника Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області Шульги А.В., Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю, відповідно до рішення від 03.02.2020 року Дніпровського окружного адміністративного суду у справі №160/12016/19.
Також, відповідно до даних з Єдиного реєстру судових рішень, що перебуває у вільному доступі, рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2021 року по справі № 215/5279/20, яке набрало законної сили 28.05.2021 року, в задоволенні позову  ОСОБА_1 до Держави України в особі начальника Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області Шульги А.В., Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю, відповідно до рішення від 03.02.2020 року Дніпровського окружного адміністративного суду у справі №160/12016/19, відмовлено.
Зі змісту наведених вище рішень вбачається, що ОСОБА_1 свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він не отримав відповіді на своє звернення від 19.04.2019 року вх.№ С-27 до начальника Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області Шульги А.В. Після чого, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області Шульги А.В. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії був задоволений частково, визнано протиправною бездіяльність начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області, яка виразилась у відсутності розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.19 вх. С-27, зобов`язано начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульгу А.В. розглянути заяву (запит) ОСОБА_1 від 19.04.2019 року за вх. № С-27, та надати відповідь у відповідності до норм встановлених законом. В іншій частині позовних вимог – відмовлено. Таким чином, оскільки право позивача на інформацію було порушено відповідачем під час виконання ним владних (управлінських) функцій та службових обов`язків, то наслідками цих протиправних дій стало спричинення йому моральної шкоди, позивач просив стягнути з відповідачів в рівних частинах моральну шкоду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Таким чином, оскільки у даній справі, та у справах № 215/6042/20 та № 215/5279/20, по яким ухвалено судові рішення, сторонами в справі є позивач ОСОБА_1 та відповідач Держава Україна в особі начальника Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича, також відповідач Державна казначейська служба України, тобто наявний спір між тими самими сторонами, у справах № 215/6042/20 та № 215/5279/20, та у даній справі позивач ставить питання про стягнення моральної шкоди, внаслідок бездіяльності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НПД Дніпропетровської області Шульги А.В. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.2019 за вх.С-27, що встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року, тобто позови мають той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у даній справі на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
При цьому не можуть бути підставою для скасування узвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги позивача про те, що в провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходились різні справи, їх позовні вимоги не є тотожними, оскільки в одному випадку позивачем ставить питання про відшкодування моральної шкоди, спричиненої неналежним функціюванням системи місцевого самоврядування, недбалістю та помилками посадової особи, а в інших випадках позивачем ставилось питання про відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправною бездіяльністю посадової особи, яка відмовилась вжити систему заходів для гарантій держави на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, оскільки як вбачається із матеріалів справи, даний позов ОСОБА_1 та позови у справах № 215/6042/20 та № 215/5279/20, пред`явлено до одних і тих же відповідачів - Держави Україна в особі начальника Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича та Державної казначейської служби України, що свідчить про наявність спору між тими самими сторонами. У даній позовній заяві ОСОБА_1 та у судових рішеннях у справах № 215/6042/20 та № 215/5279/20 предметом позову є моральна шкода, завдана бездіяльністю відповідача, що свідчить про наявність тотожного предмету спору, крім того, в даній позовній заяві ОСОБА_1 та у судових рішеннях у справах № 215/6042/20 та № 215/5279/20 підставою позовних вимог є бездіяльність начальника Тернівського відділення поліції ГУ НПД Дніпропетровської області Шульги А.В. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.2019 за вх.С-27, яка встановлена рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року, що свідчить про наявність однакових підстав для пред`явлення позовів.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389,  суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року. 

Головуючий:

Судді: