П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 522/13413/21	
Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р.Д.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.
                         при секретарі:               Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 2 серпня 2021р. по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,-
          
В С Т А Н О В И Л А:
          У липні 2021р. ГУ ДМСУ в Одеській області звернулося в суд із позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.07.2021р. під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками Управління міграційної поліції ГУ НП в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області особу, яка назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час перевірки встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні, відповідач пояснив, що прибув до України у 2014р., легально через КПП «Бориспіль». На даний час на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. 17.07.2021р. відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1  ст.203 КУпАП. Того ж дня, відповідача було затримано та на підставі рішення ГУ ДМС України в Одеській області з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України поміщено до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС»
На даний час відповідач із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до органів міграційної служби не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.
Посилаючись на те, що відомості про перебування відповідача на території України на законних підставах відсутні, останній прибув на територію України у 2014р. та з того часу не вчинив жодних дій для легалізації свого перебування на території України, у відповідача відсутній паспортний документ або інший документ, що посвідчує особу, у зв`язку з цим позивач просить примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України та допустити негайне виконання рішення суду.
Посилаючись на вказані обставини просило позов задовольнити.
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 2 серпня 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що примусове видворення іноземця чи особи без громадянства передують дві чіткі обставини, зокрема, прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення. Оскільки в матеріалах відсутнє відповідне рішення міграційної служби про видворення позивача, то відсутні й законні підстави для прийняття судом рішення про видворення.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 17.07.2021р. під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками Управління міграційної поліції ГУ НП в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області особу, яка назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
В ході перевірки законності перебування на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що він прибув в Україну у 2014р. легально через КПП «Бориспіль».
Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 17.07.2021р. серії ПН МОД №005319 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД №0052560 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1  ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700грн..
Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 17.07.2021р. ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про поміщення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України для встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
17.07.2021р. о 6:15год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано, про що свідчить протокол №МОД 000124 про адміністративне затримання.
В подальшому, міграційна служба звернулась в суд із позовом про видворення відповідача за межі території України.
Перевіряючи обґрунтованість звернення міграційної служби в суд, судова колегія виходить з наступного.
Положення ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлюють правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України
У відповідності до ч.1  ст.9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.
Приписами ч.2  ст.25 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»  визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.
За правилами ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,  іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.
Положеннями ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення компетентного органу про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилятиметься від виконання такого рішення.
Тобто, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Отже, попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення є обов`язковим.
При цьому, судова колегія зазначає, що суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.03.2020р. у справі за №755/12148/18, які, з урахуванням ч.5  ст.242 КАС України, суд враховує при вирішенні спірних правовідносин.
В свою чергу, судова колегія звертає увагу на те, що в матеріали справи не містяться докази прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, в якому має бути зазначено строк, протягом якого він повинен виїхати з території України, що не перевищує 30 днів з дня його прийняття.
Наведене свідчить про відсутність передбачених частиною першою  статті 30 Закону № 3773-VI  підстав для винесення судом постанови про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: невиконання відповідачем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та підстав вважати, що він ухилятиметься від виконання такого рішення.
Враховуючи вищевказане, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ГУ ДМС України в Одеській області, оскільки відсутні законні підстави для задоволення такого позову.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49,246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 2 серпня 2021р. – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                    О.В. Яковлєв