УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/8582/21 Головуючий у 1-й інст. Єригіна І. М. 
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання Трикіши Ю.О.
без участі сторін
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2  
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Єригіної І.М.
у цивільній справі №295/8582/21 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал», треті особи – приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом. Просила  визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. №5993 від 12.03.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 123 грн., та стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 908,00 грн, та витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 15000 грн. В обґрунтування поданого позову посилалася на норми Закону України «Про нотаріат»,  п.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України №296/5 від 22.12.2012 р., постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 та постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги  ОСОБА_1  задоволені частково.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. №5993 від 12.03.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1  заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 123 грн.
Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2  просить вказане рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» на користь позивача витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 15 000 грн. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи було додано протокол погодження гонорару за договором 
про надання правничої допомоги №б/н від 01 липня 2021, укладений між  ОСОБА_1  та адвокатом Бородіном Д.В.. У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.
Вважає, що відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 15000 грн., витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції не застосував норми п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України та правову позицію Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 та у постанові від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19.
Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсяг та витраченим часом.
Рішення суду в частині вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не оскаржується. Тому його законність апеляційним судом не перевіряється.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.2.1. Договору про надання правничої допомоги від 01.07.2021 р., який укладений між адвокатом Бородіним Д.В. та Мельничук К.Л., оплата за цим договором здійснюється відповідно до Протоколу погодження гонорару та Стандартними правилами надання правничої допомоги, які є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до протоколу погодження договірної ціни гонорару адвоката вартість професійних послуг адвоката за представництво інтересів клієнта при розгляді справ складає 15 000 грн. 
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право  в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства  є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом,   а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, адвокат Бородін Д.В. представляв інтереси  ОСОБА_1  в суді першої інстанції, що підтверджується ордером про надання правничої допомоги, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги №б/н від 01 липня 2021 (а.с.29), та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №645 від 12.04.2012 року (а.с.28). У позовній заяві  від 06 липня 2021 року представник  ОСОБА_1  – ОСОБА_2  зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 15 000 грн. У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен. Колегія суддів апеляційного суду розцінює застереження у позовній заяві як заяву про подання відповідачем доказів щодо понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду   у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд вважає висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки вони не ґрунтуються на всебічно досліджених доказах, наявних в матеріалах справи, які підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу.
З огляду на зазначене, наявний у матеріалах справи ордер на надання правничої (правової)допомоги серії АМ №1012083 (а.с.29),свідчить що представником ОСОБА_1 у цій справі був адвокат Бородін Д.В..
В обґрунтування витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн. представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надано договір про надання правничої допомоги №б/н від 01 липня 2021 (а.с.18-20) та протокол погодження договірної ціни гонорару адвоката від 01.07.2021 (а.с.21).
Відповідно до доданих документів зазначено, що оплата за цим договором визначається і здійснюється відповідно до Протоколу погодження гонорару та Стандартними правилами надання правничої допомоги, який є невід`ємною частиною цього Договору (п.2.1. Договору про надання правничої допомоги №б/н від 01 липня 2021). Вартість професійної правничої допомоги адвоката за представництво інтересів клієнта при розгляді справи про визнання виконавчого напису №5993 від 12.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. таким, що не підлягає виконанню, відповідно до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2021 року, є фіксованою, та складає 15 000 грн., які підлягають сплаті клієнтом на протязі 10 календарних днів після набуття судовим рішенням, законної сили (протокол погодження договірної ціни гонорару адвоката від 01.07.2021).
Судом також враховано, що матеріали справи містять відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» на позовну заяву ОСОБА_1 , про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Товариство посилається на відсутність платіжних документів, акту приймання-передачі наданих послуг, розрахунку витрат, не співмірність витрат складності справи (а.с.53-55).
Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та  витраченого адвокатом часу.
З урахуванням наведеного, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції. 
Виходячи із змісту письмових доказів, наданих представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
Тому, колегія суддів приходить до висновку, про часткове стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» на користь  ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн.
За наведених обставин та відповідно до положень п.4 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення в частині відмови щодо стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги підлягає скасуванню з ухваленням нового – про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 жовтня 2021 року в частині відмови у стягненні витрат на надання професійної правничої допомоги скасувати.
Ухвалити нове рішення про часткове задоволення вимог в цій частині.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» на користь  ОСОБА_1 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. 

Головуючий: Судді: