Постанова
Іменем України
 
06 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 308/8139/16-ц 
провадження № 61-15836св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2020 року у складі судді Придачука О. А. та постанову Закарпатського апеляційного суду від  06  жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Бисаги Т. Ю., Собослоя Г. Т.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст вимог
 
У вересні 2019 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Вимоги заяви мотивовано тим, що 20 червня 2017 року на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 листопада 2016 року у справі № 308/8139/16-ц ПАТ АБ «Укргазбанк» видано виконавчий лист про стягнення з  ОСОБА_1 на користь банку заборгованості в сумі 6 053,69 грн та судових витрат у сумі 1 450,00 грн.
 
25липня 2017 року банк поштою надіслав до Ужгородського МВ ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження щодо боржника    ОСОБА_1 разом з оригіналом виконавчого листа № 308/8139/16-ц. Тривалий час відділ ДВС не інформував ПАТ АБ «Укргазбанк»  як стягувача про хід виконавчого провадження та не направляв на адресу банку ніяких постанов, зокрема й постанови про відкриття виконавчого провадження. 29 грудня 2018 року банк звернувся до Ужгородського МВ ДВС із запитом щодо інформування про хід виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа, у відповідь на який 19 лютого 2019 року отримав повідомлення про те, що 27 лютого 2018 року державним виконавцем в порядку пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак будь-яких копій документів виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 та й самого виконавчого листа до вказаного повідомлення не було долучено. 
25 грудня 2019 року банк повторно надіслав до Ужгородського МВ ДВС запит щодо необхідності термінового направлення на адресу стягувача постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 , у відповідь на який Ужгородський МВ ДВС надіслав до банку копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 54417598 від 27 лютого 2018 року, однак без оригіналу виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 . 
 
У телефонній розмові представник відділу ДВС заявив, що виконавчий лист № 308/8139/16-ц, виданий 20 червня 2017 року стосовно боржника ОСОБА_1 , у матеріалах виконавчого провадження відсутній. 
На думку заявника, наведене свідчить про той факт, що вказаний виконавчий лист втрачено або безпосередньо з вини працівників відділу ДВС, або при пересилці від відділу ДВС до банку. 
 
Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа № 308/8139/16-ц до виконання не сплив, оригінал виконавчого документа стягувачеві не повертався, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило суд видати дублікат виконавчого листа від 20 червня 2017 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 6 053,69 грн та судових витрат у сумі 1 450,00 грн, у зв`язку із втратою його оригіналу.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2020 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року, у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 308/8139/16-ц відмовлено.
 
Ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду мотивовано тим, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документа.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
26 жовтня 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 308/8139/16-ц.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам стягувача щодо факту втрати оригіналу виконавчого документа безпосередньо відділом ДВС чи з його вини, а не самим стягувачем. Суди не врахували, що стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за виконавчим листом не здійснено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено, а тому судове рішення підлягає виконанню.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у грудні 2020 року, ОСОБА_1 заперечував проти доводів ПАТ АБ «Укргазбанк», вважав їх необґрунтованими.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження, витребувано із Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 308/8139/16-ц.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
 
Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 листопада 2016  року у справі № 308/8139/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 6 053,69 грн та судовий збір у розмірі 1 450,00 грн.
Судове рішення набрало законної сили 07 квітня 2017 року.
На виконання зазначеного рішення 20 червня 2017 року Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 308/8139/16-ц.
 
25 липня 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» пред`явило до Ужгородського МВ ДВС оригінал виконавчого листа № 308/8139/16-ц із заявою про відкриття виконавчого провадження.
 
У січні 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслало до Ужгородського МВ ДВС лист про надання інформації, в якому зазначило про відсутність відомостей про відкриття виконавчого провадження та стан виконавчого провадження. 
 
27 лютого 2018 року державним виконавцем в порядку пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Зазначене вбачається з відповіді Ужгородського МВ ДВС, наданої ПАТ АБ «Укргазбанк» у лютому 2019 року.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм процесуального права та незастосування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження 61-10084сво18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2020 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від  06  жовтня 2020 року не відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Згідно зі статтею 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Таким чином, за умови дотримання строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або його поновлення з підстав поважності причин пропуску, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази.
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відмовляючи у задоволенні вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суди попередніх інстанцій зазначили, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено втрату оригіналу листа з поважних причин.
 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів.
 
До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.
 
На обґрунтування доводів щодо втрати оригіналу виконавчого документа ПАТ АБ «Укргазбанк» вказувало на те, що не отримувало постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа разом із виконавчим листом. На обґрунтування цього твердження заявник посилався також на відсутність у супровідному листі державного виконавця оригіналу виконавчого листа як додатка до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.
 
Так, 29 грудня 2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслало начальнику Ужгородського МВ ДВС запит про стан виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 308/8139/16-ц від 20 червня 2017 року (а. с. 94).
 
З відповіді Ужгородського МВ ДВС, наданої ПАТ АБ «Укргазбанк» у лютому 2019 року, відомо, що 27 лютого 2018 року державним виконавцем в порядку пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а. с. 95).
 
25 лютого 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслало начальнику Ужгородського МВ ДВС запит про стан виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 308/8139/16-ц від 20 червня 2017 року та просило направити на адресу стягувача постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та оригінал виконавчого листа (а. с. 96).
 
У відповідь на вказаний лист Ужгородський МВ ДВС направив ПАТ АБ «Укргазбанк» копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом із супровідним листом (а. с. 97-99).
 
У відповідь на письмові запити ПАТ АБ «Укргазбанк» Ужгородське МВ ДВС не визнавало обставин втрати виконавчого листа, посилаючись на наявність повідомлення про направлення відділом ДВС постанови про повернення виконавчого документа від  27  лютого 2018 року з виконавчим листом № 308/8139/16-ц, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.
 
З метою встановлення обставин ненаправлення стягувачу Ужгородським МВ ДВС виконавчого листа разом із постановою від 27 лютого 2018 року та доведення цих обставин перед судом ПАТ АБ «Укргазбанк» 04  червня 2020 року надіслало начальнику Ужгородського МВ ДВС відповідний запит, який, серед іншого, містив клопотання про надання доказів відсутності у провадженні відділу ДСВ на виконанні оригіналу виконавчого листа, а також, що такий виконавчий лист не знаходиться в архівних матеріалах виконавчого провадження № 54417598.
 
У відповідь на вказаний запит Ужгородський МВ ДВС листом від 17 червня 2020 року № 8/20 повідомив ПАТ АБ «Укргазбанк», що:
 - згідно з інформацією з АСВП 27 лютого 2017 року державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлено до ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчий лист № 308/8139/16-ц; виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ АБ «Укргазбанк» згідно з виконавчим листом № 308/8139/16-ц на виконанні не перебуває;
 - відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, строк зберігання реєстру відправлення кореспонденції становить 1 рік та згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року № 1829/5, виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.
 
Надаючи оцінку доводам касаційної скарги щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого документа, колегія суддів також виходить з такого.
 
За змістом частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:
1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;
2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
 
Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 листопада 2016  року у справі № 308/8139/16-ц набрало законної сили 07 квітня 2017  року. Тобто, виконавчий лист № 308/8139/16-ц вперше підлягав пред`явленню до виконання до 07 квітня 2020  року.
Після винесення державним виконавцем постанови від 27 лютого 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, враховуючи положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 308/8139/16-ц міг бути пред`явлений до виконання до 27 лютого 2021  року.
Отже, стягувач в межах строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання звернувся до суду з питанням про видачу дубліката виконавчого листа № 308/8139/16-ц, що спростовує мотиви судів попередніх інстанцій про те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» тривалий час не цікавилось станом виконавчого провадження № 54417598.
 
Такі висновки судів також спростовуються неодноразовими запитами ПАТ АБ «Укргазбанк» до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області щодо інформації про стан виконавчого провадження № 54417598.
 
Чинним законодавством України не встановлено періодичність звернень стягувача щодо стану виконання судового рішення. З метою оцінки добросовісності реалізації своїх процесуальних прав такі обставини встановлюються у кожному окремому випадку стягувачем. 
 
На переконання колегії суддів, ПАТ АБ «Укргазбанк» у межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання вжило всі можливі дії щодо встановлення обставин втрати виконавчого листа № 308/8139/16-ц, у тому числі і шляхом перевірки матеріалів виконавчого провадження № 54417598.
 
Натомість Ужгородський МВ ДВС не надав стягувачу конкретної інформації щодо відсутності виконавчого листа в архівних матеріалах виконавчого провадження № 54417598, обґрунтовуючи це тим, що згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.
 
За змістом пунктів 1 та 2 розділу ХІ «Знищення справ та виконавчих проваджень» Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017року№ 1829/5, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.
Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.
Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, наступного за роком завершення їх діловодством.
 
Таким чином, з моменту повернення виконавчого документа стягувачу у лютому 2018 року матеріали виконавчого провадження № 54417598 підлягали зберіганню протягом трьох років після подальшої їх передачі до архіву. Зазначене спростовує відмову Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області у перевірці архівних матеріалів виконавчого провадження № 54417598.
 
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі №18/1147/11 сформульовано правовий висновок про те, що для мети отримання дублікату виконавчого документа, виданого на виконання чинного рішення (а іншого не доведено), стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому було видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до органів виконання, оскільки його прагненням є лише виконання чинного судового рішення.
 
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що ПАТ АБ «Укргазбанк» сприяло встановленню обставин втрати оригіналу виконавчого листа № 308/8139/16-ц і підтвердило достатність підстав для видачі його дубліката.
 
За таких обставин заява ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа від 20 червня 2017 року № 308/8139/16-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 6 053,69 грн та судових витрат у сумі 1 450,00 грн у зв`язку із втратою його оригіналу, підлягає задоволенню.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити.
 
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від  06  жовтня 2020 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа. 
 
Видати Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку «Укргазбанк» дублікат виконавчого листа від 20 червня 2017 року, № 308/8139/16-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості в сумі 6 053,69 грн та судових витрат у сумі 1 450,00 грн у зв`язку із втратою його оригіналу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                  І. А. Воробйова

                                                                                                             Г. В. Коломієць

                                                                                                             Р. А. Лідовець

                                                                                                             Ю. В. Черняк