П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1488/20	
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                            суддів – Джабурії О.В.,
                                                                          Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

09 червня 2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить суд:
1.          визнати протиправною відмову Головного управління ПФУ в Херсонській області в перерахунку пенсії позивача та скасувати його рішення №38/03-17 від 23.03.2020 як незаконне та необґрунтоване та таке, що суперечить Конституції та законам України, порушує та обмежує конституційні права позивача;
2.          визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Херсонській області по здійсненню автоматичного переведення виплати пенсії позивача з одного її виду (пенсія за вислугу років) на інший (не визначений вид), скасувати такий перевід, про який йдеться в повідомленні пенсійного органу від 23.05.2020 №385 та зобов`язати пенсійний орган відновити виплату пенсії за вислугу років;
3.          зобов`язати Головне управління ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії позивача згідно постанови Кабміну України від 30.08.2017 №657 та довідки прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 №18-87вих-20 без обмеження її максимального розміру та обчисливши її в розмірі 90% цього заробітку, починаючи з 01.10.2017;
4.          зобов`язати Головне управління ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії позивача з проведенням індексації коштів, які не отримано з 01.10.2017 по час подання позову, та які складають різницю сум між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою позивачем пенсією.
5.          зобов`язати здійснити відшкодування цих сум одноразовою виплатою та однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції від 05.11.1991  №1789-XII). Вказує, що при зверненні до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії мав законодавчо обґрунтовані сподівання на його здійснення, оскільки відповідач зобов`язаний виконати вимоги ч.5 ст. 17 Конституції України, ч. 20 ст. 86 Закону України №1697-VII та перерахувати пенсію виходячи із розміру заробітної плати відображеної в довідці №18-87 вих-20 від 06.03.2020, проте цього не зробив. 
Мотивування оскаржуваного рішення №38/03-17 від 23.03.2020  посиланням на п.7 постанови Кабміну України №1155 від 11.12.2019 є застосуванням норм матеріального права, які не регулюють правовідносини та суперечать Конституції та законам України.
Виплата пенсії позивачу не підлягає обмеженню максимальним розміром, оскільки при її призначенні таких обмежень не передбачалося.
Також розмір її виплати має становити 90% від розміру заробітної плати, тобто в розмірі який законодавчо передбачався при її призначенні.
Крім того, відповідач допустив порушення приписів чинного законодавства, оскільки без згоди та письмової заяви позивача перевів його на інший вид пенсії.
Вищенаведені дії призвели до завдання шкоди у вигляді коштів недоотриманої пенсії, яка за період з 01.10.2017 по 13.12.2019 має бути відшкодована державою в особі відповідача шляхом проведення одноразової виплати та однією сумою без застосування положень постанови Кабміну України №649 від 22.08.2018.
Шкода, яка виникла в період з 13.12.2019 має бути відшкодована в порядку передбаченому ч. 20 ст. 86 Закону України №1697-VII одноразовою виплатою та однією сумою, так як 12 місяців з дня винесення рішення пенсійного органу про відмову в перерахуванні пенсії ще не пройшли.
Відповідач заперечував проти позову, вказуючи на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача, зазначав, що ним не порушено права останнього. Складові довідки від 06.03.2020 №18-87вих-20 визначені в розмірах передбачених постановою Кабміну України від 30.08.2017 №657, а не в розмірах визначених ст. 81 Закону України №1697-VII як це передбачено рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020. Законом України №3668 чітко визначено максимальний розмір пенсії, що обмежується 10 прожитковими мінімумами. Автоматичне переведення з виплати пенсії за вислугу років на більш вигідну пенсію здійснено відповідно до приписів п.4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вимога щодо повернення проведення виплати пенсії за вислугу років є передчасною, оскільки позивач не звернувся до відповідача з відповідною заявою та останнім, відповідно, жодних рішень з даного питання не прийнято. Прийнятт рішення про перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 є порушенням конституційного принципу незворотності дії законів у часі.
Механізм погашення заборгованості з пенсійних виплат встановлено постановою Кабміну України №649 від 22.08.2018 та позивачем не надано обґрунтувань його неефективності.
Крім того, зобов`язання щодо здійснення виплати пенсії однією сумою є передчасною вимогою на майбутнє.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій наводить доводи на спростування позиції відповідача.
30.03.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він, зокрема, відмовився від позовних вимог викладених у п.3 резолютивної частини позову в частині відновлення права на отримання пенсії за вислугою років.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року     позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №38/03-17 від 23.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області   здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 13.12.2019 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 №18-87вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне, за винятком визнання рішення ГУ ФПУ в Херсонській області від 23.03.2020 №38/03-17 протиправним та його скасування.
Просить зобов`язати суд, якому буде доручено подальший розгляд справи задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Зокрема, апелянт зазначає, що суд помилково не надав оцінку діям відповідача на предмет їх правомірності щодо автоматичного переведення позивача на інший вид пенсії. Здійснена ним 30.03.2021 відмова від частини позовних вимог стосувалася лише питання відновлення права на отримання пенсії за вислугу років.
Також, судом помилково не розглянуто позовну вимогу щодо визнання дій відповідача протиправними у зв`язку з ухваленням рішення №38/03-17. Обґрунтовано визнавши це рішення протиправним та скасувавши його, суд вимогу про визнання дій протиправними невмотивовано відхилив.
Апелянт вказує на незгоду з висновком суду про відсутність у позивача права на перерахунок пенсії в період з 01.10.2017 по 13.12.2019, а також з невмотивованим відхиленням позовної вимоги про виплаті різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії одноразовою виплатою в даний період.
Резолютивна частина рішення суду першої інстанції в частині посилання на ст. 86 Закону №1697-VII без зазначення конкретних норм її частини є нічим іншим, як відмовою в задоволенні позову, оскільки неможливо здійснити перерахунок пенсії, не знаючи, за якими правилами та в якому розмірі її обчислювати.
Судом необґрунтовано визнано передчасність вимог щодо виплати пенсії в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимальним розміром. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області з 14.09.2001 року та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до     статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.
06.03.2020 Прокуратурою Херсонської області ОСОБА_1   видано довідку №18-87вих-20 про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабміну України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" розмір його заробітної плати за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури (старший прокурор відділу) становить в загальному розмірі 33  041,48 грн.
17.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої серед іншого додав довідку про розмір заробітної плати №18-87вих-20 від 06.03.2020.
Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 23.03.2020 № 38/03-17 позивачеві відмовлено у задоволенні заяви та здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відсутні законодавчі підстави щодо перерахунку пенсії за довідкою від 06.03.2020 №18-87вих-20, складові якої визначені згідно із постановою Уряду від 30.08.2017 №657 (до набрання чинності рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019).
Листом від 06.05.2020 №385 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило позивача, що з 01.05.2020 розмір його пенсії обчислений за нормами Закону №1058 перевищив розмір пенсії, визначений за Законом України «Про прокуратуру», а тому здійснено автоматичне переведення виплати пенсії відповідно до Закону №1058 як за доцільним розрахунком. Вказано, що у разі незгоди з автоматичним переведенням позивач має право звернутися з відповідною заявою для зворотного переведення, що буде здійснено з 1 числа місяця, наступного за місяцем надходження заяви.
Вважаючи протиправними дії щодо прийняття рішення від 23.03.2020 та автоматичного переведення на інший вид пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався правовими висновками, що викладені у зразковій справі №560/2120/20.
Крім того, розгляд позовної заяви суд здійснив без позовної вимоги щодо «визнання протиправними дії відповідача по здійсненню автоматичного переведення виплати пенсії позивача з одного її виду на інший (не визначений вид), скасувати такий перевід, про який йдеться в повідомленні пенсійного органу від 23.05.2020р. №385 та зобов`язання пенсійного органу відновити виплату пенсії за вислугу років» зазначаючи, що в заяві від 30.03.2021 позивач здійснив відмову від її розгляду.
Судова колегія погоджується з правовими висновками суду першої інстанції, проте вбачає підстави для доповнення мотивувальної частини оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За таких умов, рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині вимог щодо:
- визнання протиправною відмови відповідача щодо проведення перерахунку пенсії;
- визнання протиправними дій щодо здійснення автоматичного переведення виплати пенсії позивача з одного її виду (пенсія за вислугу років) на інший (не визначений вид) та скасування такого переводу;
- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача згідно постанови Кабміну України від 30.08.2017 №657 та довідки прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 №18-87вих-20 в частині періоду з 01.10.2017 по 13.12.2019;
- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача починаючи з 01.10.2017 без обмеження максимального розміру та обчисливши її в розмірі 90% заробітку;
- зобов`язання Головного управління ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії позивача з проведенням індексації коштів, які не отримано з 01.10.2017 по час подання позову, та які складають різницю сум між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою позивачем пенсією.
- зобов`язання здійснити відшкодування цих сум одноразовою виплатою та однією сумою.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Судова колегія зазначає, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 14 вересня 2020 року розглянуто зразкову справу № 560/2120/20 рішення по якій залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду  від 20 січня 2021 року.
За результатами розгляду встановлено ознаки притаманні даній зразковій справі, а саме:
а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до  Закону №1789-ХІІ  або  Закону № 1697-VII;
б) відповідач - територіальні органи Пенсійного фонду України;
в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  або  статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII;
г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019.
По змісту постанови Верховного Суду зазначено, що висновки в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  або  статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII  після  ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.
Оцінивши фактичні обставини справи, що розглядається, судова колегія зазначає, що позивач, відповідач, підстави та предмет спору, а також правове регулювання оскаржуваних правовідносин, в частині позовних вимог щодо: 
визнання протиправною відмову Головного управління ПФУ в Херсонській області в перерахунку пенсії позивача та скасувати його рішення №38/03-17 від 23.03.2020 як незаконне та необґрунтоване та таке, що суперечить Конституції та законам України, порушує та обмежує конституційні права позивача;
зобов`язання Головного управління ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії позивача згідно постанови Кабміну України від 30.08.2017 №657 та довідки прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 №18-87вих-20 без обмеження її максимального розміру та обчисливши її в розмірі 90% цього заробітку, фактично відповідають ознакам зразкової справи №560/2120/20.
Оцінивши висновки суду першої інстанції, судова колегія вбачає їх відповідність висновкам Верховного Суду у зазначеній зразковій справі.
При цьому, зазначені висновки чітко визначають, що особи, яким пенсії призначені відповідно до  Закону №1789-ХІІ мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі  постанови Кабміну України від 30.08.2017 №657) з 13.12.2019, тобто з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019, яким визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), положення частини двадцятої  статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII  зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
За таких умов, помилковими є доводи апелянта, що він має право на перерахунок пенсії з 01.10.2017 по 13.12.2019, оскільки чинне на той період правове регулювання дане право не визначало.
Щодо доводів апелянта про наявність підстав для  визнання протиправною відмови відповідача щодо проведення перерахунку пенсії судова колегія зазначає наступне.
Судом першої інстанції з врахуванням висновків зразкової справи №560/2120/20 здійснено захист порушеного права позивача в частині відмови органу ПФУ щодо проведення перерахунку шляхом визнання  протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №38/03-17 від 23.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.
За таких умов, вимоги щодо додаткового визнання протиправною відмови відповідача є надмірними заходами захисту порушеного права ОСОБА_1 , яке судом першої інстанції в цій частині належним чином захищено.
Доводи апелянта, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції в частині зобов`язальних дій  щодо здійснення перерахунку пенсії не містить конкретних посилань на норму ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, що нівелює можливість здійснення перерахунку є помилковими, оскільки в даній статті лише частина 20 визначає умови перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.
За таких умов, посилання суду на ст. 86 Закону №1697-VII  є достатнім, так як не визначає множинного трактування виконання зобов`язальної частини рішення суду.
Також, помилковими є доводи апелянта щодо необґрунтованості визнання судом передчасності вимог щодо виплати пенсії в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимальним розміром, а також проведення виплати заборгованості з пенсійного забезпечення однією сумою, оскільки останнім чітко та вірно зазначено, що дані питання є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Додатково слід зазначити, що зазначені висновки стосовно розміру пенсії відповідають зразкової справи №560/2120/20.
Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апелянта, що судом першої інстанції не надано належної оцінки вимогам щодо проведення індексації недоотриманих коштів, а також визнання протиправними дій щодо здійснення автоматичного переведення виплати пенсії позивача з одного її виду (пенсія за вислугу років) на інший (не визначений вид) та скасування такого переводу, проте зазначає, що дані обставини не є підставою для задоволення позовних вимог в частині відмови з огляду на таке. 
Судова колегія звертає увагу,що вимоги щодо проведення індексації є передчасними, оскільки її проведення передбачає вирішення питань визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103%, у взаємозв`язку з розміром пенсії, що має виплачуватися позивачу, а тому належить до компетенції пенсійного органу при перерахунку пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум. 
У разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду.
З приводу тверджень ОСОБА_1 щодо проведеного відповідачем автоматичного переведення його пенсії та скасування такого переводу, то відповідно до п. 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 2148-VІІІ) особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до, зокрема,  Закону України «Про прокуратуру»,  розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону,  буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
У свою чергу, згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
З аналізу наведених норм вбачається можливість автоматичного переведення осіб, яким пенсія призначена, зокрема, за Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII, на пенсію на загальних умовах - за Законом № 1058, у тому разі, якщо розмір пенсії, умовно розрахованої для цих осіб за Законом № 1058 із застосуванням п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058, виявиться більшим, ніж той, який ці особи фактично отримують за Законом №1697-VII.
Подібні висновки викладено в рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від  20.05.2020 у справі №  520/12609/19, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.04.2021 залишено без змін.
Зі змісту наявних в матеріалах справи листів ГУ ПФУ в Херсонській області від 25.06.2020, від 06.01.2021 (а.с. 141,146) вбачається, що позивачу на виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 01.09.2016 по справі №766/7419/16-а проведено перерахунок пенсії, яка з 01.12.2015 склала 4147,40 грн.
При розрахунку пенсії за віком за матеріалами пенсійної справи з 01.05.2020 її розмір склав 4197,67 грн, що стало підставою для автоматичного переводу згідно приписів вищенаведених норм, що спростовує протиправність дій відповідача та наявність підстав для скасування такого переводу.
Доводи ОСОБА_1 , що здійснене переведення можливо було виконати лише за його попередньої заяви спростовуються вищенаведеним правовим регулюванням. 
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.
За таких умов, мотивувальна частина рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року підлягає зміні шляхом доповнення висновками, що викладені в даній постанові суду, оскільки суд першої інстанції помилково не надав оцінку частині позовних вимог позивача, та стосовно яких помилково встановив факт відмови   ОСОБА_1 від розгляду.
Підстав щодо стягнення з апелянта відстроченого ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 судового збору немає, оскільки останнім забезпечено його сплату, що підтверджується платіжним дорученням АТ «Ощадбанк» від 25.08.2021 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.
Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 12 березня 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст. 7,  308, 311,  315,  317, 321, 322, 325,  328, 329 КАС України, судова колегія,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  задовольнити частково.
Мотивувальну частину рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року змінити шляхом доповнення висновками, що викладені в даній постанові.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька
Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія
Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко