Справа № 127/14306/21
Провадження № 22-ц/801/2438/2021
Провадження № 22-ц/801/2312/2021
Категорія: 40
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Матківської М. В., Сопруна В. В.,
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест–Кредо», в інтересах якого діє адвокат Панчук Анастасія Володимирівна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Федчишена С. А. в залі суду в місті Вінниці, повний текст якого складено 06 вересня 2021 року, та на додаткове рішення цього ж суду від 10 вересня 2021 року,
в справі № 127/14306/21 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест–Кредо» про припинення договору іпотеки,

встановив:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в міський суд з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест – Кредо» (далі – ТОВ «Фінансова компанія Інвест–Кредо»), в якому просив визнати такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором від 25.01.2006, укладеним між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н. В. 25.01.2006 та зареєстрованим в реєстрі за № 15, право іпотеки за яким перейшло до іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Інвест–Кредо»; зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 41896427; виключити наступні записи про іпотеку: номер запису про іпотеку 41893442 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; номер запису про іпотеку 36299139 (спеціальний розділ); реєстраційний номер обтяження 2816150 в Державному реєстрі іпотек.
В обґрунтування позову зазначив, що він є спадкоємцем ОСОБА_2 , а 29.04.2021 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. та зареєстроване в реєстрі за № 2704, відповідно до якого спадщина складається з квартири АДРЕСА_1 . Тоді ж, 29.04.2021 було зареєстровано право власності на вказану квартиру за позивачем. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 обтяжена договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н. В. 25.01.2006 та зареєстрованим в реєстрі за № 15. Іпотекодержателем на даний час є ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо». Іпотекодавцем виступав ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є позивач, за кредитним договором, укладеним з ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого став ПАТ «Дельта Банк», згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011. Вказані обтяження обмежують позивача у праві розпорядження своєю приватною власністю, що стало підставою для його звернення до суду. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року позов задоволено.
Визнано такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором від 25.01.2006, укладеним між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н. В. 25.01.2006 та зареєстрованим в реєстрі за № 15, право іпотеки за яким перейшло до іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Інвест–Кредо».
Знято заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 41896427.
Виключено наступні записи про іпотеку: номер запису про іпотеку 41893442 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; номер запису про іпотеку 36299139 (спеціальний розділ); реєстраційний номер обтяження 2816150 в Державному реєстрі іпотек.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. При цьому, ПАТ «Дельта Банк» був обізнаний з фактом смерті іпотекодавця ОСОБА_2 , підтвердженням даного факту є участь у справі № 138/3812/16-ц, де позивач був залучений до участі як спадкоємець. Станом на момент оформлення спадщини в матеріалах спадкової справи відсутня вимога будь-якого стягувача до спадкоємців. Крім того, враховуючи, що спадщина відкрилась з моменту смерті ОСОБА_2 , тобто з 13.09.2015, про що ПАТ «Дельта Банк» було достеменно відомо, тому суд дійшов висновку, що кредитор позбавлений права вимоги з 13.03.2016. Вказані обставини позбавляють кредитора права вимоги до спадкоємця, що є підставою для припинення іпотеки.
10 вересня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалене додаткове рішення у цій справі про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест–Кредо» на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 грн.
06 жовтня 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест–Кредо» -  адвокат Панчук А. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку скаржника, міський суд неповно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та їх оцінки. Зокрема вказує, що сплив строку, передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України, сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Більше того, до спливу шести місяців невідоме коло осіб, які фактично прийняли спадщину та їх частки, що виключає можливість подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 569/1548/16-ц сформовано висновки та вказано, що сплив строку пред`явлення вимог до спадкоємців не припиняє зобов`язання за іпотекою. Вважає, що положення статті 1281 ЦК України до спірних правовідносин не застосовується, підстави для припинення іпотечних зобов`язань відсутні, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія Інвест–Кредо» про припинення договору іпотеки до задоволення не підлягають.
27 жовтня 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест–Кредо» -  адвокат Панчук А. В. також подала апеляційну скаргу на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року, в якій просить вказане додаткове рішення скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви представника позивача адвоката Огородника В. В.
Вважає, що оскаржуване додаткове рішення є незаконним та необґрунтованим, та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що неповідомлення учасників справи належним чином про дату, час і місце судового засідання в порушення ч. 3 ст. 270 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України. При цьому, судом першої інстанції неповно та неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх оцінки.
Від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Огородника В. В. 27 жовтня 2021 року надійшли пояснення в заперечення апеляційної скарги, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, посилаючись на правильність застосування міським судом норм ЦК України та дотримання положень ЦПК України.
У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Інвест–Кредо» - адвокат Панчук А. В. підтримала доводи апеляційних скарг, просила їх задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Огородник В. В. заперечив проти задоволення апеляційних скарг, просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 вересня 2021 року залишити без змін. 
Апеляційний суд згідно з вимогами статті 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних рішень в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що зазначені скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом встановлено, що згідно з договором іпотеки від 25.01.2006 ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно житлове приміщення – квартиру АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 17 вересня 2015 року.
Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.04.2021 ОСОБА_1 прийняв у спадщину квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Могилів – Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2017 в задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Вказаним рішенням суду встановлено, що згідно з п. 1.2.2 кредитного договору, строк виконання зобов`язання встановлено з 25.01.2006 по 25.01.2013. Разом з тим, з позовом до суду позивач звернувся лише 22.12.2016, що підтверджується відміткою про одержання позовної заяви Могилів – Подільським міськрайонним судом Вінницької області.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 обтяжена договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н. В. 25.01.2006 та зареєстрованим в реєстрі за № 15. Іпотекодержателем згідно з вищевказаною інформаційною довідкою на даний час є ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо». Іпотекодавцем виступав ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є позивач, за кредитним договором, укладеним з ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого став ПАТ «Дельта Банк», відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, суд першої інстанції зробив висновок, що строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.
Як встановлено судом, відповідач 15.04.2020 набув у кредитодавця право вимоги щодо предмета іпотеки на підставі договору про відступлення прав вимоги № 2227/К/1. На той час кредитодавець знав про набуття спадкоємцями предмета іпотеки, проте вимогу про погашення боргу та звільнення предмета іпотеки спадкоємцеві не надсилав, тобто пропустив строки, визначені статтею 1281 ЦК України. 
Судом взято до уваги, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. 
Вказана позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного суду від 17.04.2018 року у справі № 522/407/15-ц. 
Відповідно ПАТ «Дельта Банк» був обізнаний з фактом смерті іпотекодавця ОСОБА_2 . Підтвердженням даного факту є його участь у справі № 138/3812/16-ц, де позивач був залучений до участі як спадкоємець.
Станом на момент оформлення спадщини в матеріалах спадкової справи відсутня вимога будь-якого стягувача до спадкоємців. Крім того, враховуючи, що спадщина відкрилась з моменту смерті ОСОБА_2 , тобто з 13.09.2015, про що ПАТ «Дельта Банк» було достеменно відомо, тому суд дійшов висновку, що кредитор позбавлений права вимоги з 13.03.2016. 
Однак, з такими висновками колегія суддів погодитися не може з таких підстав.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статей 12, 18 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.
За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Такої підстави припинення іпотеки, як смерть іпотекодавця, положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» не містять.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від iпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу iпотекодавця i має всі його права i несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - iпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги iпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов`язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).
При цьому сплив строку позовної давності по основному зобов`язанню не є підставою для припинення основного зобов`язання, а отже і іпотеки.
У пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) зазначено, що стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 338/1769/15-ц (провадження № 61-26128св18).
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, та дійшов помилкового висновку, що не пред`явивши вимог протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, та протягом одного року від настання строку вимоги, ПАТ «Дельта Банк» в силу частин другої – четвертої статті 1281 ЦК України втратив право вимоги до предмета іпотеки і договір іпотеки є припинений, оскільки статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть iпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.
Преклюзивні строки, передбачені статтею 1281 ЦК України (пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців), не застосовуються у випадку смерті іпотекодавця, відмінного від боржника (майновий поручитель).
Отже, стаття 1281 ЦК України до спірних правовідносин не застосовується.
У зв`язку з відсутністю в цьому випадку підстав для припинення іпотечних зобов`язань, не було підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1  про визнання припиненим договору іпотеки та виключення майна з реєстру обтяжень, а також ухвалення додаткового рішення у цій справі про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест–Кредо» на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 грн.
Відповідно положень частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми права, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 вересня 2021 року в силу статті 376 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати, пов`язані з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, які складаються з судового збору в розмірі 1 362 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест–Кредо», в інтересах якого діє адвокат Панчук Анастасія Володимирівна задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 вересня 2021 року - скасувати, і ухвалити нове судове рішення. 
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест–Кредо» про припинення договору іпотеки – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест–Кредо» (код ЄДРПОУ 39761587, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літ. «Б») судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 17 грудня 2021 року.

Головуючий                                                                  Ю. Б. Войтко

Судді:                                          М. В. Матківська

                                                 В. В. Сопрун